mitt uttalande 1917 ta sid. dl) angående ff. eu ry basis 
oeli stmobasis. Der afses nemligen former med mer el- 
1er mindre bred bladbas lios samma art 
Ann/. Yid hänförande af Rosa-ex. till en eller 
annan af öfvannämnda grupper — liksom vid all be¬ 
stämning af Rosor — må den mindre vane icke strax 
orh okritiskt lita på allt, hvad enstaka herbarieex. 
förete: de kunde ju tilläfventyrs vara ganska af vikande 
från typiska. Vidare får man noga beakta, att præ- och 
super-former alltid hafva bladtänderna mera utspärrade 
än andra former af samma art. Har man emellertid 
en lefvande buske framför sig eller rikligt herbariema- 
terial från samma trakt, bör man, åtminstone genom 
upprepade undersökningar, kunna träffa det rätta. 
Anm. 'i. Här uppställda grupper af Rosa-arter få 
icke anses såsom några sammanställningar enligt natur 
eller närmare slägtskap. Detta är blott ett försök att. 
om jag så må säga, upphugga framkomliga vägar inom 
Rosornas ännu alltför litet bevandrade urskog 
Anm. 4. Af nästföregående anm. torde tydligt 
framgå, att mina Rosa-grupper icke hafva något som 
helst sammanhang med Almquists nu senast i Lindmans 
flora uppställda » arttyper >. Dessa, som enligt den snill¬ 
rike rhodologen^s mening skola gifva oss ett naturligt 
schema Öfver all verldens rosor, tvingar mig min erfaren¬ 
het — efter åratals experimenterande med desamma 
— att anse såsom icke i verkligheten till finnandes. 
Angående föröfrigt de mer eller mindre tydliga 
kännetecken, som vare sig andra eller jag sjelf lyckas 
påvisa för Rosa-arternas särskiljande, vill jag erinra 
om följande uttalande af E. Fries (äfven såsom motto 
citeradt af den store Rosaforskaren Scheutz): Charac¬ 
teres non efficiunt species, sed ad ignotas determinan- 
das sunt adminicula. 
Marstrand 1918. 
