156 
vidare halfva klyfoppningar af annan typ. i det att den 
andra stomacellen här fanns icke ens som rudiment 
förhanden, utan ersattes af en vanlig epidermiscell. I 
det senare fallet var klyföppningsspringa stundom för¬ 
handen. i regeln saknades dock sådan. Vidare träffades 
klyföppningsf orme£, där båda slutcellerna visade i sin 
gestaltning öfvergång till vanliga epidermisceller med 
undulerande väggar. Ytterligare en anomali träffades, 
ehuru med full säkerhet endast i ett fall; denna bestod 
i fusionering af slutcellerna, som i de hvarandra berö¬ 
rande spetsarna sammansmält till en sluten ring. 
Bladskifvans tjocklek var å gröna och hvita fält 
mycket olika. Såsom framgår af de bifogade tv är snitts- 
bilderna (Figg. 9—13), förhålla sig dessa partier till 
hvarandra som 1.5: 1. i extrema fall till och med som 
/ / 
2,i : 1. Härvid kommer framför allt i betraktande me- 
sofyllet med sin olika mäktighet. Hvad beträffar meso- 
fyllcellernas form, funnos äfven i detta hänseende 
stora olikheter. Medan krukformiga eller palissadlika 
celler uppträda å de gröna fälten (Figg. 9, 10), äro mot¬ 
svarande element å de hvita — sedda å tvärsnitt — 
mycket ofta tillplattade, i hvilket fall de erinra om 
o 
epidermisceller (Figg. 11, 12). A vissa bladfält, där en 
mera pulverulent panachering förelåg, voro i de för 
öfrigt klorofyllfria väfnaderna inströdda krukformiga 
eller något armpalissadlikt utbildade, klorofyllförande 
assimilationsceller (Fig. 13). Äfven i andra plan, såsom 
å tangentialsnitt, visade de gröna delarnas palissadceller 
och de hvita fältens motsvarande element olikheter. 
Medan de förra hade form af typiska palissadceller, voro 
de senare i regeln mera oregelbundet gestaltade, breda 
och polygonala med undulerande väggar och — hvilket 
var icke minst framträdande — ett på afvikande sätt 
utveckladt in ter cellularsystem. På tangentialsnitt 
framträdde nämligen luftvägarna hos hvita bladdelar 
såsom rundade eller något spolformigt gestaltade hål 
