185 
« 
Laboratorietekniska oeh mikrokemiska 
notiser. 4. 
Af Otto Gertz. 
4. Några mikrokemiska iakttagelser å 300-årigt 
växtmaterial. • 
[Mit Zusammenfassung in deutscher Sprache.] 
Användningen af herbarieväxter i den vetenskap¬ 
liga forskningens tjänst har utgått från floristiken och 
systematiken. För dessa discipliner utgöra herbarierna 
med sina samlingar af växtformer från skilda zoner 
och områden det viktigaste undersökningsmaterialet, ja, 
en oumbärlig förutsättning. Men äfven andra botanikens 
discipliner, såsom morfologi och organografi, äro i många 
fall hänvisade uteslutande till herbarier. Detta gäller 
ock i viss mån beträffande växtanatomien, särskildt 
•den systematiska, sådan den utvecklats af Hadlkofer, 
van Tieghem och Solereder. Hvad emellertid angår 
herbarieväxters användning inom mikrokemien, har denna 
i allmänhet varit ringa, och man har i de flesta fall 
vid sådan undersökning hållit sig till hvad redan växt- 
anatomien med sina enklare undersökningsmetoder uppen¬ 
barat i mikrokemiskt hänseende, såsom förekomsten af 
vissa slag af kristaller, dessas löslighet i skilda medier 
och förhållande i öfrigt gentemot reagentier, vidare 
uppträdandet af t. ex. förslemning, förkorkning eller 
förvedning, förekomsten af garfämnen och dylikt, — 
förhållanden, hvilka, som redan nämnts, i allmänhet 
framgå omedelbart vid den anatomiska undersökningen. 
För rent mikrokemiskt bruk torde, åtminstone i större 
utsträckning, af torkadt. växtmaterial endast droger ha 
förekommit. Först i våra dagar har mikrokemien, för¬ 
nämligast genom Tunmanns undersökningar, insett hvilka 
skatter äfven denna vetenskap kan hämta ur det i her¬ 
barier deponerade växtmaterialet. 
Botaniska Notiser 1919. 
% 
13 
