190 
drogs knappast, när ifrågavarande växtdelar behandlades 
med alkohol. 
Hoptorkade, ofärgade residuer efter cellkärnor i 
anthocyanförande kronblad visade vid tillsats af svafvel- 
syra rödfärgning, en reaktion, som mina tidigare under¬ 
sökningar visat tillkomma anthocyan i allmänhet. 
En särskild uppmärksamhet ägnade jag i cellerna 
förekommande antho cy ankr opp ar. Här kunde två 
olika fall tänkas föreligga, a ena sidan att anthocyan 
antagit fast form postmortalt som följd af växtdelarnas 
intorkning, a andra sidan att anthocyan redan i de 
lefvande cellerna förefunnits såsom anthocyankroppar. 
Mera anmärkningsvärda voro de fall, jag träffade hos 
följande tre växtarter: 
Cheiranthus annuus [Leucoium purpureum; Rostius,: 
24], 
Althaea rosea [Rosa septembris: Rostius: 276], 
Delphinium sp . [Consolita Regalis; Rostius: 102]. 
De anthocyanförande cellerna i kronbladen af Chei- 
ranthus visade rikligt blå, skärformiga kristallblad. Hos 
Althaea rosea uppträdde i kronbladens celler rundade, 
kraftigt rödfärgade anthocyanklumpar. Intressantast 
förhöll sig dock en rödblommig form af Delphinium. I 
kronbladens och foderbladens epidermis förde nämligen 
hvarje cell en polygonalt rundad, genom sin lysande 
röda färg starkt framträdande kropp. Ifrågavarande 
bildningar, hvilka sannolikt representera i och för sig 
ofärgade, genom adsorberadt eller löst anthocyan färgade 
kroppar, erinra till form och egenskaper om de antho¬ 
cyankroppar, Nägeli påvisat hos Solanum americanuni. 
Då jag icke haft tillfälle att undersöka någon frisk 
blomma af ifrågavarande Delphinium- art. kan jag icke 
afgöra,, huruvida de beskrifna kropparna här uppträda 
intra vitam — hvilket dock synes sannolikt — och huru- 
dana egenskaper de i sådant fall visa. De löstes å det 
torkade materialet med blå färg och under stark sväll- 
