192 
residuer af cellkärnor, som af svafvelsyran bragts till 
svallning, färgades rosenröda. 
Involukralbladens gula färgämne hos Helichrysum 
arenarium , h el ic liry sin, befanns vid undersökning oför¬ 
ändrad!. Med koncentrerad kalilut blef det emellertid 
icke, som uppgifves vara för denna substans utmärkande, 
purpurrödt (Molisch, III, 246), utan färgades i orange. 
Xanthoproteinreaktionen å ägghvita pröfvade 
jag a Gonvallaria majalis [Lilium conualium; Rostius: 
56, 57] och fann densamma där typisk. Bladet kokades 
i vatten och extraherades därefter med alkohol. Vid 
behandling med salpetersyra och ammoniak (eller kali- 
hydrat) erhölls en redan makroskopiskt tydlig, mättadt 
orangegul färgning. Vid mikroskopisk undersökning 
befanns denna hufvudsakligen bunden vid kärlknippena. 
Den vid reaktionen bildade gulfärgade substansen, xantho- 
proteinsyrad ammoniak (resp. kali), hade sålunda absor¬ 
berats af dessa element. 
Behandling med salpetersyra och alkali lämnade 
särdeles klara och tydliga öfversiktsbilder öfver bladens 
anatomiska struktur. Samma resultat lämnade vissa 
andra af mig pröfvade prepara t ionsmetoder, hvilka 
liksom den förra befunnos förträffligt ägnade att bringa 
de hos växtdelarna förekommande strukturförhållandena 
att framträda och därför vid anatomisk undersökning 
af herbariematerial öfverhufvud torde förtjäna beaktande. 
Detta gäller t. ex. behandling med fenol, kloralhydrat i 
mättad vatten- eller alkohollösning och — såsom särskildt 
förmånlig — behandling med alkoholiskt kali. Sist¬ 
nämnda reagens gaf i den sammansättning, som före¬ 
slagits af Molisch för påvisande af karotin (80 X-ig 
alkohol, försatt med 20 % kalihydrat), utmärkta uppklar- 
ningsbilder. Men äfven preparation med t. ex. kloral¬ 
hydrat lämnade i vissa fall nog så gynnsamma resultat. 
De torkade bladen blifva härvid direkt användbara för 
mikroskopisk undersökning. Hos Citrus Medica [Poma 
Adami: Rostius: 361 ] framträdde sålunda med idealisk 
