220 
N 
Romell, L. G., Anatomiska egendomligheter 
vid en naturympning av gran på tall. — Meddelan¬ 
den från Statens Skogsförsöksanstalt. Häft. 16, s. 61—66, 
2 textf. 1919. 
För någon tid sedan insändes till Statens Skogs¬ 
försöksanstalt. från jägmästare S. Tisell ett fall af 
naturympning mellan gran och tall från Gullbergs krono- 
park. Då spontant uppkomna äkta sammanväxningar 
mellan artfrämmancle träd torde vara mycket sällsynta, 
särskilt sådana fall, där den näringsfysiologiska effek¬ 
tiviteten af ympningen kan bevisas, underkastades fallet 
en ingående analys. Grangrenen hade varit utan kom- 
» 
munikation med modergranen åtminstone 14 år. 
Möjligheten för ympning mellan olika växtarter går 
som bekant ingalunda alltid parallelt med den systema¬ 
tiska släktskapen, men plägar dock följa denna någor¬ 
lunda. Beträffande gran och tall ansåg sig Örtenblad 
1884 kunna påstå, att sammanväxning dem emellan är 
omöjlig, men författarens undersökning visade att så 
skett i nu föreliggande fall. Emellertid bär samman- 
växningen helt och hållet karaktären af hvad Vöchting 
kallar en oharmonisk förening. Ympning har endast 
ägt rum på några punkter: mellan dessa stöta barkskikt 
eller skikt af missfärgad ved mot hvarandra. 
Sammanväxningen af tallens och granens celler 
måste ske i kambiet. I det föreliggande fallet af ymp¬ 
ning är det lätt att afgöra hvad som är gran och hvad 
som är tallved. Man har nämligen i märgstrålporernas 
utseende ett medel att på det radiala längd snittet säkert 
skilja de båda arternas ved. Men man träffar också 
på kombinationstyper, då en märgstråle af gran stöter 
till en trakeid af tall, och då den af grancellen bildade 
delen af väggen är perforerad med granporer samt den 
af tallcellen bildade af en tallpor. En korrelation äger 
således rum mellan de angränsande tall- och grancellerna 
i den omnämnda kombinationstypen. 
