40 
O. Nördstedt. 
r 
fördelaktigast att hafva tomma celler eller cellhalfvor *). 
Påträffar man ej sådana måste man försöka att skaffa 
sig dem genom att med préparer nåleli **) trycka på fore¬ 
ningsbandet, då de båda lialfvorna ofta lätt nog lossna 
och innehållet utträder ur den ena. Hos flere arter är det 
däremot mycket svårt att få halfvorna i sär och att få 
tomma sådana. Därjämte är det fördelaktigt att under¬ 
söka cellerna, hälst tomma, dels i tort dels i halftort till¬ 
stånd, emedan små upphöjningar eller punktering först 
då tydligen framträda. 
På ringen eller ”cellen” är det bra 5 fast ej nödvän¬ 
digt, att göra en liten öppning genom att skrapa bort fer¬ 
nissan på en liten bit. Sedan tager man en del af det 
material, hvaraf preparatet skall göras och lägger det 
bredvid ringen, samt för med en nål de exemplar, som 
man önskar preparera, in i ringen genom öppningen. 
Man tager därvid endast helt litet material i sänder och 
utbreder det i ett så tunt lager, att glycerinen knapt täc¬ 
ker de i den liggande Desmidieerna. Härvid och äf- 
ven sedan vid prepareringen får man använda en försto¬ 
ring af i allmänhet 30—60 ggr. och för de mindre for¬ 
merna 100—150 ggr., antingen man då använder ett van¬ 
ligt mikroskop med eller utan orthoskopiskt okular, 
en preparerlupp eller ett preparermikroskop ***), Skulle 
man vid sökandet finna exemplar af andra ärtor än' 
de, som skola ligga på det objektglas man har, och 
*) Man bör därför ej underlåta att vid insamlingen äfven med¬ 
taga ett prof från bottnen af vattensamlingen, emedan man där liar 
hopp att träffa gamla döda och tomma celler. 
**) Vanliga synålar, som man alt emellanåt hvässer, duga här¬ 
till; i en fin spets utdragna glasstafvar lära äfven vara bra, fast 
jag ej funnit dem fördelaktiga, sannolikt emedan spetsen varit för 
lång och för vek. 
***) Sådana af senaste modell från C. Zeiss i Jena lemna vid 
150 ggrs förstoring en fokaldistans af 8—9 m. m. 
