58 
Literatur-öfversigt. 
längd, och att de öfversta på emergensens topp befintliga, 
utväxa till spetsiga, krökta taggar, hvilka bestå hvardera 
af en enda starkt fortjockad cell. Kutikulan på glochi- 
derna är ofta försedd med jämförelsevis stora, spetsiga 
utskott, hvilka göra ytan skroflig och vidhäftande, en sak 
som står i närmaste samband med de i fråga varande or¬ 
ganens funktion i fröspridningens tjänst. 
Vi följa icke förf. vid granskningen af hårbildningarna 
hos sl. Hedysarum , Sicyos , Cyclanthera, Nigella, Glaucium 
m. fl. och omnämna endast, att på toppen af de emergen- 
ser, som bekläda fruktämnet hos Canna, befinner sig en 
klyföppning, som ligger något djupare än de omgifvande 
epidermiscellerna. Hela emergensen är beklädd med epi¬ 
dermis, och i den inre, parenkymatiska väfnaden sträcker 
sig en andhåla från stoma ända ned till basen. 
Sl. Luffa är intressant genom några egendomliga 
nektarafsöndrande glandler, som förekomma på undre si¬ 
dan af örtbladen, på hanblomställningens braktéer, på 
honblommornas foderblad, och på ett slags små, köttiga 
fjäll, som sitta i bladvecken. Utvecklingen af dessa 
nektarier visar, att de tillhöra epidermoidalbildningarna, 
och i själfva verket kan ett sådant organ uppfattas som 
ett i öfverensstämmelse med sin funktion modifieradt, i 
bladet insänkt hår. Dylika glandler tillkomma äfven andra 
Cucurbitacéer t. ex. Trichosanthes anguina, hos hvilken 
de sitta på små upphöjningar (emergenser), bildade af 
bladens parenkym. Utvecklingen öfverensstämmer full¬ 
komligt med ^jfå-nektariernas. 
Vid basen af bladskaften hos den stora och under 
blomningen praktfulla Polygonum cuspidatum (P. Sieboldii 
hort.) finner man på den yttre sidan en låg, hvitaktig för¬ 
djupning, öfver hvilken merendels står en stor, klar 
droppe af en sockerhaltig saft, som förf. ofta sett myror 
uppsuga. Dessa nektarier förekomma endast på örtbla¬ 
den och bildas af en grupp secernerande hår, hvilka ge¬ 
nom de kringliggande väfnadernas sträckning sänkas ned 
