60 
L ite ratur-S fver sigt. 
(myror och steklar), som befria den samma från åtskilliga, 
mer eller mindre närgångna och skadliga gäster. 
I bladskaftens parenkym bos Cnidoscolus napcecefolius 
bar förf. funnit Rosanoffska kristallgrupper. 
J. A. B—n. 
Om forntidens växter. 
Referat af A. G. Nathorst. 
III. Den inre byggnaden af stenkolsperiodens Lycopodiacéer. 
(Forts.) 
Förf. har haft tillfälle att från en enda lokal undersöka hun¬ 
dratals exemplar af en växt, från små grenar af knapt en linjes 
diameter till stammar af ansenlig vidd, och har härigenom kunnat 
ådagalägga, att flere hittils såsom egna slägten ansedda växter äro en 
och samma i olika utvecklingsstadier. De minsta grenarne visa i 
midten några utan ordning stälda listförsedda kärl, omgifvande några 
fina märgceller. Barken, som har mångfaldiga gånger större diame¬ 
ter, är ännu knapt differentierad i olika lager, och några kärl hos de 
allra yngsta bladen hafva ej kunnat iakttagas. Vid fortsatt tillväxt 
blir märgens cellväfnad genom celldelning större, äfven kärlcylindern 
blir större och man träffar kärl i bladen. Dessa erhålla sedan alt 
fortfarande kärl uteslutande från nämde cylinder. Barken visar de 
trenne vanliga lagren. Vid ännu längre fortsatt tillväxt, anlägges utan¬ 
för den nämde kärlcylindern början till veden, som sedan alt jämt 
fortväxer genom tillägg till yttre sidan. Genom märgstrålarne, som 
äro spiralstälda, erhälla bladens kärlknippen utträde. Vid förgrening, 
som är dikotomisk, utdrages märgens kärlcylinder (och veden, om den 
finnes) på tvären och sönderfaller slutligen i tvänne hästskoformiga 
kretsar med öppningarne inåt mot hvarandra. När veden finnes, hän¬ 
der det genom kambiums verksamhet, att vedcylindern slutes före mär¬ 
gens kärlcylinder. 
Kotten — Lepidostrobus — är bygd ungefär som hos Sélaginéllci ; 
de nedre sporangierna innehålla macrosporer och de öfre microspo- 
rer. Roten är bygd som hos Stigmaria. 
Om man tänker sig en längdgenomskärning af hela växten i fråga, 
skulle man således hos de mindre grenarne finna cellulär märg, 
märgens kärlcylinder, bark af trenne lager. Bladen erhålla sina 
kärl från nämde cylinder. Stammen skulle visa cellulär märg, om- 
gifven af kärlcylinder, ved af radialt ordnade kärl samt märgstrå¬ 
lar, bark. Bladens kärl härstamma fortfarande från den inre kärl- 
