Literatur-öfversigt. 
27 
senkym, med undantag af det vanliga yttersta parenkymet. I alla 
händelser visar byggnaden en stor öfverensstämmelse med de ofvan 
beskrifna, och Favularia måste därför nödvändigt höra till samma 
familj. Några exemplar visade kransstälda ärr, olika bladärren, an¬ 
tagligen efter kottar. Sigillarias inre lager äro som nämdt hittils 
aldrig funna bevarade (ehuru visserligen en hel hop andra växter be- 
skrifvits såsom Sigillaria ), men några exemplar hafva dock lemnat 
preparat af en del af barken. Denna visar som vanligt ytterst paren- 
kymlagret och därunder prosenkymet med i tvärsnitt radialt ordnade 
celler. I längdsnitt visa de den egenheten, att de öfre eller nedre 
skiljeväggarne hos flere närstående celler bilda omedelbar fortsättning, 
hvilket förorsakar, att sicksack-formiga linjer i radialsnitt tyckas ge¬ 
nomdraga prosenkymlagret Därjämte har förf. i ett radialsnitt träf¬ 
fat ett till bladärret utgående kärlknippe, hvilket utgjordes af listför- 
sedda kärl omgifna nf parenkym. Detta häntyder således därpå, att 
samma element som hos alla de öfriga äfven ingått i ifrågavarande 
växts byggnad. 
Halonias märg är innerst cellulär, därutanför den vanliga kärl¬ 
cylindern af oordnade listförsedda kärl. Yed saknas. Utanför kärl¬ 
cylindern träffas en stor mängd af de till bladen gående kärlknip¬ 
pena, böjande sig uppåt och utåt. Den inre barkens parenkymla- 
ger består af ytterst tunnväggiga celler, de böja sig utåt kring de till 
bladen gående kärlknippena. De öfriga lagren äro som hos de före¬ 
gående. Utom bladens kärlknippe finnas andra, större, som utgå 
från kärlcylindern till knölarne på stammens yta. De erhålla sina kärl ej 
blott från cylinderns yttre del, utan alla kärlen under ett sådant knippe 
böja sig utåt och uppgå i det samma, hvarför kärlcylindern närmast 
däröfver visar en öppning, som dock strax högre upp åter slutes. 
Dessa större knippen kunna blott tillhöra ett slags gren, men som de 
ej gå till en vanlig gren, måste knölarne anses beteckna fästpunk¬ 
terna för kottar, som ju äro ett slags grenar. Detta blir nästan full¬ 
komligt säkert, emedan ett exemplar visar, att Halonia blott är en 
egendomligt utvecklad gren af en Lepidodendron, således ej en själf- 
ständig växt. Möjligen är Ulodendron samma slags grenar, då de äro 
äldre och erhållit vedcylinder. Knölarne äro inskränkta till prosen¬ 
kymlagret, hvaraf de äro utskjutande delar omkring kärlknippet. De 
vanliga exemplaren af Halonia sakna nämligen subepidermis och en 
del af prosenkymet. 
Stigmaria — rot al Lepidodendron och Sigillaria — saknar mär¬ 
gens kärlcylinder, och den förra består enbart af långdragna fina pa- 
renkymceller. Den omgifves omedelbart af den mycket utvecklade 
vedcylindern, som i tvärsnitt synes bestå af kilformiga kärlknippen — 
