Literatnr-öfversigt. 
21 
foliorum dentes eglandulosi; rami juniores pubescentes; 
flores vulgo solitarii.” Fig 74. 
Denna form har tätare sittande, kortare och smalare 
tornar än följ. Frukter n. klotrunda, i medeltal 11 m. m. 
långa och 10 m. m. tjocka; fruktskaft 11 m. m. långa; kär¬ 
nan, som är liksom afrundad i ändarne, 7 m. m. lång, 6 
m. m. bred och 4—6 m. m. tjock. Blommar ungef. 10 da¬ 
gar tidigare än följ. 
” Prunus spinosa major: Frutex elatus, sæpe arbuscula, 
12—13 pedes alta. *Folia majora, obovata vel oblongo— 
obovata, subtus ad nervos sæpe pubescentia, basi laminæ 
glandulis binis instructa , Flores majores, foliis fere coae¬ 
taneis; pedunculi breves; sepala subrotundo-ovalia, 4 li¬ 
neas longa et 2 1 j 2 —3 lata; drupa major, breviter pedun- 
culata; pyrena major, elliptica et paulo acuminata; pedun¬ 
culi sub lente brevissime et inconspicue pubescentes. Sti- 
pulse margine glanduloso— pilosæ (glandulis stipitatis) ; 
foliorum dentes apice sæpe glanduligeri; rami juniores 
pubescentes. Flores rarius solitarii, vulgo autem gemini, 
interdum terni.” Fig. 75. 
Frukter 16—17 m. m. långa, 15—16 m. m. tjocka; 
fruktskaft 5—6 m. m. långa; kärnan 10 m. m. lång, 7—8 
m. m. bred, 6 m. m. tjock och i båda ändar något till¬ 
spetsad. Denna form är den vanligaste vid Kristiania och 
stränderna af Kristianiafjorden. Den tyckes hafva mesta 
likhet med Prunus maritima Wangenh. från Nordamerika. 
(Nog tyckes den äfven komma nära ß coætaneaW. et G. Ref.) 
Den vanliga formen af häggen, Prunus Padus , sträc¬ 
ker sig knapt längre än till polcirkeln. Längre norr ut 
träffar man en annan form, som dock äfven i synnerhet 
i bärgstrakterna sträcker sig sydligare, åtminstone till 
Hallingdal, och af förf. tils vidare benämnes 
” Prunus borealis. Differt a Pruno Pado: Foliis sub- 
coreaceis, paulo grossius serratis, subtus glaucescentibus 
et (excepto nervo centrali) ferrugineo-tomentoso pubescen¬ 
tibus, nervis prorsus exstantibus; ramulis plerumque erec- 
