75 
känd, var det intressant att söka få sporerna att gro; 
men detta lyckades mig ingen enda gång. 
Brödtorp d. 4 november 1875. 
Peridermium Pini (Willd.) Pers. a corticola, 
dödande Pinus Strobus 
Af Edward Hisinger. 
Trettioåriga planteringar af Pinus S trobus i trädgår¬ 
den å Fagerviks Bruk i Nyland i Finland hade redan 
1869 börjat visa sig lidande och tynande och slutligen, 
1874, uttorkade några ex. helt och hållet uppifrån nedåt, 
hvilket tydligen syntes af de efter hand brunblifvande 
barren. Under året 1875 observerades samma förhållande 
med enskilda exemplar af nämnde Pinus Strobus å Svartå 
Bruk, äfven i Nyland, därifrån grenar af de lidande trä¬ 
den tillsändes mig. Â båda ställena voro icke allenast 
grenarna utan ock själfva stammarna långt ned rikligen 
och tätt besatta med Peridermium Pini a corticola — en 
vacker Aecidiiform, hvars teleutosporgeneration, likasom 
den hos Aecidium Conorum Abietis, hittils förgäfves blif- 
vit eftersökt. Som träden ända till den tid, då denna 
parasit först började visa sig, synnerligen väl frodats och 
någon annan orsak icke förefinnes eller af mig kunnat 
upptäckas för detta deras aftynande, tvekar jag icke att 
helt och hållet tillskrifva det denna Rostsvamp. 
Brödtorp d. 10 april 1876. 
Om Salix finmarkica Fries, 
några anmärkningar med anledning af Y. F. 
Holms uppsats ”En resa i Lappland och Norge”. 
Af Axel N. Lundströn. 
I n:r 6 af Botaniska Notiser för sistlidne år har adj. 
Holm bifogat (pag. 177—79) några rader om en omtvi¬ 
stad Salix- form, hvilken af Læstadius upptäktes i när¬ 
heten af Arjeplougs kyrka i Piteå Lappmark och af prof. 
Fries blifvit benämd S. finmarkica. Ehuru jag till alla 
