78 
A. N. Lundström. 
och ej af S. aurita , är tydligt, enär den sistnämda af 
dessa arter icke förekommer i Lappland så långt från ku¬ 
sten, då däremot S. vagans där är ganska allmän och of¬ 
tast har mer eller mindre ludna blad. — Holms uppgift, 
att jag kallat den af honom insamlade mera omnämda 
pilarten: S. vagans myrtilloides-Lapponum , är således icke 
häller riktig. 
Denna Holms uppgift beledsagas dessutom af följande 
slutord i hans uppsats: . . . ”jag vågar nästan tro, att 
hybrid-frågan är för nyligen väkt och de fleste s. k. hy¬ 
brider altför litet studerade, för att det icke måste anses 
mycket för tidigt att redan nu slå in på trippel-hybrider- 
nas osäkra stråt.” Hvad hybrid-frågan inom botaniken i 
allmänhet beträffar, är den ungefär lika gammal som Lin¬ 
nés sexual-system. Visserligen dröjde det ganska länge 
innan hybrid-teorien fann tillämpning på de månggestal- 
tade och svårtydda Salixformerna, men redan 1829 omta¬ 
lar Wimmer *) Schummels åsigt, att 8. rubra vore en hybrid 
af S. viminalis och purpurea. Det är dock egentligen 
först med år 1838, som studiet af Salixhybriderna genom 
Wimmers upptakter med intresse började omfattas, men 
under de decennier, som från detta år förflutit, har den 
botaniska vetenskapen inom alla områden gått så mycket 
framåt, att hybridfrågan näppeligen kan anses vara ”ny¬ 
ligen väkt.” Och att de flesta hybrider äro ganska noga 
studerade därom vittnar den stora literatur, vi om dem 
äga. Jag kan äfvenledes icke finna, att det nu skall vara 
mycket for tidigt, att slå in på ”trippelhybridernas osäkra 
stråt” då denna bana förut blifvit beträdd af Wimmer, 
Wichura m. fl. Väl möter man stora svårigheter på den 
samma, men det gifves tillfällen,då ingen annan väg leder 
till målet. Ja till och med Holm själf tyckes förut — i 
Maj 1875 — hafva mött ett dylikt tillfälle och då beträd t 
denna stråt, nämligen i Bot. Notiser nr 3, 1875, pag. 79, 
*) Flora Silesiæ III p, 367. 
