Literatnr-öfversigt. 
89 
Det är i allmänhet samma former, som uppträda i 
det röda muddret i Europas sötvatten och vid hafsku- 
sterna; dock hafva icke alla lokaler samma former. I 
början af förruttnelsen finnes en del former, senare andra. 
De stora proportionsvis jättelika former, hvari de röda hafs- 
bakterierna. uppträda, böra hafva stort värde för kännedo¬ 
men af bakterierna i allmänhet, emedan man någorlunda bra 
kan se och undersöka dem, och det därför uppstår mindre 
tvifvel om hvad som bör föras till samma form, än vid 
de mycket mindre vanliga grå bakterierna. 
Författarens vidlyftiga framställning af sina under¬ 
sökningar öfver de olika slägtena och arterna af bakterier 
och andra schizofyter, som förekomma i det röda muddret, 
måste vi öfverhoppa och öfvergå därför till de allmänna 
anmärkningar, som förf. framlagt om bakteriernas bygg¬ 
nad, rörelse m. m. och om bildningen af vätes vafla vid 
hafskusten. 
Den nästan broskartade cellmembran, som Cohn sä¬ 
ger omgifva bakterierna, finnes enligt förf. ej; att man 
tycker sig se en sådan, beror endast på ett ljusbrytnings- 
fenomen. Däremot finnes det en mycket tunn membran, 
som man kan se dels på exemplar, som legat länge i en 
ruttnande'massa, dels på sådana, där en vakuol i proto- 
plasman kommit att ligga intill väggen. Som protoplas- 
man hos bakterierna bar en fastare natur än annars, kan 
man ej få den att draga sig från väggen genom använ¬ 
dandet af syror, alkalier och dylikt. Någon omflyttning 
af de i plasman inlagrade kornen iakttager man aldrig. 
I protoplasman finnas både ”gryn” och ”korn”. Grynen, 
liknande dem bos oscillarierna, bestå sannolikt endast af 
tätare delar af protoplasman och äro mycket små. De 
oljedroppliknande kornen däremot, som endast finnas bos 
vissa arter af bakterier och Beggiatoa , bestå af kris ta 1- 
liseradt svafvel. Cramer hade visserligen en gång på¬ 
visat svafvel i Beggiatoa från varma källor i Aargau; men 
denna enstaka iakttagelse af kristalliseradt svafvel i en 
