92 
Literatur-öfvwsigt. 
mer kunna uppträda hos en och samma art. Af många 
arter kunna en del former blifva så små, att man knapt 
kan urskilja dem med tillhjälp af de högsta förstoringar, 
man har; sannolikt finnes det ännu mindre former. 
Dessa och andra förhållanden tyda på att deras bio- 
logiskt-fysiologiska och kemiska roll i naturen sannolikt 
komma att blifva deras enda artmärken. 
Angående bakteriernas utveckling känner man endast, 
att de föröka sig genom delning; sannolikt utgöra några 
organ, som man funnit hos en del former, sporer. — Möjligen 
komma Beggiatoa-SLYternsL att visa sig endast vara långa 
Bacillus - îoYmer , liksom Leptotrix enligt Cohn endast är 
sådana. 
Liksom Cohn för några och tjugu år sedan skilde 
bakterierna från infusionsdjuren och införde dem i växt¬ 
riket, anser förf., att många monader rätteligen böra föras 
till växterna; och en grupp af infusorierna, peridinierna, 
står enligt förf:s uppfattning emellan diatoméer och des- 
midieer. 
Ueber die krystallinische Beschaffenheit der ge¬ 
formten Wachsüberzüge pflanzlicher Oberhäute. Von 
Julius Wiesner. (Botan. Zeit. 1876, nr 15.) 
Genom De Barys undersökningar (Bot. Zeit. 1871) 
lärde man känna de yttre morphologiska egendomlighe¬ 
terna hos vaxöfverdraget på epidermis. Vaxet uppträder 
enligt honom under fyra olika former: antingen som ett 
oordnadt vaxöfverdrag, eller som ett enkelt lager af min¬ 
dre korn eller af små stafvar, eller i form af membran- 
artadt öfverdrag, som antingen kan vara helt och hållet 
strukturlöst (glasering) eller hvarfvigt. 
Förf. har undersökt alla formerna utom glaseringen 
och funnit, att dessa äro kristalliniska ”efflorescenser”, 
eller kristalliniskt bildade massor af glycerider, fria fett¬ 
syror, vaxartade och möjligen några flere ämnen. Gly- 
ceriderna tyckas aldrig saknas och vanligen utgöra de huf- 
vudbeståndsdelen. 
