Literatur-öfversigt. 
105 
rundt kring kärlet likformigt uppvärmd, så måste sådana 
strömningar uppstå vid vätskans afdunstning, att det bil¬ 
das koncentriska figurer. Ar den ena sidan af kärlet nå¬ 
got starkare uppvärmd än den andra, strömmar vätskan 
uppåt vid den varmare delen (+ polen) ocli på ytan till 
motsatta sidan (— polen), där den sjunker för att längs 
botten gå tillbaka till -f. Som vattnet på ytan från alla 
håll strömmar till det kallaste stället, till — polen, bildas 
en mot detta ställe tillspetsad figur af de från sidorna 
kommande strömmarne, livilka här stöta mot livarandra 
och förlora en del af sin hastighet, hvarigenom de lättare 
oljedropparne därför här kunna komma i hvila. Är oljan 
tyngre än vätskan samlas de talrikast på botten vid + 
polen, ditåt äfven den polariserade figurens spets vetter. 
D:r Rostafinski meddelade förf. att han funnit mikro¬ 
sporerna af Hœmatococcus pluvialis samla sig vid den 
kant af kärlet, som vette mot fönstret, macrosporerna vid 
motsatta sidan. Förf. gjorde äfven försök med dem och 
fann mikrosporerna samlade på ytan vid den kallare mot 
fönstret vända sidan af kärlet (och detta, antingen kär¬ 
let varit obetäckt eller helt och hållet afstängdt från alt 
ljus) och makrosporerna vid botten på den varmare inåt 
rummet vända sidan. Microsporerna förhöllo sig således 
som lättare,' macrosporerna som tyngre oljedroppar i en 
emulsion. Då zoosporerna kommit till hvila, fann han 
dem alla på botten vid den inåt rummet vända si¬ 
dan; mikrosporerna, som förut voro utsträckta, hade blif- 
vit runda och sannolikt kontralierat sig och på så sätt 
förökat sin specifika vigt. Andra undersökta zoosporer 
förhöllo sig på samma sätt som oljedropparne i emul¬ 
sionen. 
Då Cohn säger att dylika organismer starkast dragas 
till de blåa ljusstrålarne, under det att de röda verka 
som totalt mörker, undersökte förf. verkan af blått och 
gult ljus på zoosporer och fann att äfven när berodde 
