112 
Literatur-öfversigt. 
Bladspårsträngarne äro slutna och oförmögna till någon 
slags secundär fortjockning. Den secundära förtjockningen 
beror på uppträdandet af en meristemring mellan barken 
och centralkroppen; denna meristem-zon fungerar fullstän¬ 
digt som en cambiumring: de innersta partierna öfvergå 
till ”Dauerceller”; celldelningsprocessen fortgår centrifugalt. 
Den sålunda uppkomna vedkroppen bar olika byggnad. 
Hos M. rubric . och spect. består den endast af vedceller; 
hos alla öfriga undersökta arter finnas äfven kärl. Dessa 
uppträda antingen enstaka och strödda (M. filic.) eller 
förenas de till mer eller mindre slutna knippen (M. um - 
bell., echin., Léhmanni, bulbos . och lupinum), hvilka på ut¬ 
sidan hafva kambiform och äro sålunda fullkomligt ut¬ 
vecklade fibrovasalsträngar. Förf. anser, att de måste be¬ 
traktas såsom stamegna och så äfven de enstaka kärlen 
bos M. spect. och florib. •— Vedkroppens grundmassa, 
i hvilken de stamegna fibrovasalsträngarne ligga, består 
hos M. rubric., spect., filic. och florib. endast af vedceller, 
hos M. lupinum däremot endast af tunnväggigt parenkym. 
Hos andra utbildas parenkym endast i omgifningen af de 
stamegna strängarnes kambiform. Ännu en modification 
visar M. Léhmanni, hos hvilken inga vedceller utvecklas 
mellan de parenkymmassor, som tillhöra kambiformcellerna 
af tvänne lika långt från centrum liggande fibrovasal¬ 
strängar, livarigenom oregelmässigt afbrutna concentriska 
parenkymlager uppkomna i vedmassan. 
Bastfibrer finnas hvarken i stammens primära eller 
secundära väfnader; ej häller finnas märgstrålar i den 
secundära väfnaden. Såsom analogt byggda anför förf. 
slägtena Mirabilis, Amaranthus, Atriplex och Phytolacca 
samt Allionia nyctaginea och Oxybaphus ovatus (dessa 
tvänne senare enl. Ungers afbildn. i ”Bau und Wachthum 
des Dicot. -stammes”); vidare Oxybaphus viscosus och Boer - 
havia plumbaginea. 
Slutligen ordar förf. något öfver Mesembryanthemums 
plats i systemet och anför då såsom intressant den om- 
