140 
Sven Axel Tullberg. Primula-former på Möen. 
Fodret ej så djupt veckadt som hos P. grandiflora, kor¬ 
tare än kronpipen; foderflikarne och de framstående kan¬ 
terne gröna, mellanrummen hvitaktiga. Fodrets flikar ej 
fullt så syllika som hos P. grandiflora, upptagande ej fullt 
halfva längden af fodret. Kronan stor, blekt svafvelgul, 
brämet i bottnen jämnt mörkt gult. Brämets diameter un¬ 
gefär en half gång längre än pipen; i hvars mynning ej 
några knölar finnas; brämet därför mera jämnt öfvergå- 
ende i pipen. Kapseln aflång, nående öfver inskärningen 
mellan foderflikarne. — Växten mera hvit- och långhårig 
än hos P elatior. — Förekommer i mängd i skogen kring 
Ruffet bland P. grandiflora och P elatior , af hvilka den 
utan tvifvel är en hybrid afkomling. Den öfvergår i båda, 
dock närmade den sig i allmänhet mest P. elatior. 
P. elatior Jacq. (P. veris ß L.) 
Bladen med skaft af ungefär skifvans längd, skifvan 
af en mycket reguliär omkrets, rent eliptisk, vackert och 
jämnt afrundad åt ändarne, största bredden på midten 
(stundom något nedanför den); skifvan nedlöpande med 
en smal kant på bladskaftet. Sidonerverna utgående nä¬ 
stan under en rät vinkel. Stängeln styf, upprät, 2—3 
gånger längre än bladen. De längsta blomskaften 2 gån¬ 
ger längre än fodret. Fodret kortare än kronpipen, mera 
vidgadt, ej så djupt veckadt, fodrets flikar och framstå¬ 
ende kanter gröna, mellanrummen hvita. Flikarne lan- 
cettlikt tillspetsade, nästan af fodrets halfva längd. Blom¬ 
kronan blekt svafvelgul, brämets botten af något djupare 
gul färg, några bestämda plättar finnas ej. Brämets dia¬ 
meter af ungefär pipens längd. Brämet jämnt öfvergå- 
ende i pipen, som saknar knölar. Kapseln nående öfver 
inskärningen mellan foderflikarne. — Växten något klibb- 
hårig, håren kortare än hos P. grandiflora. — Förekom¬ 
mer kring Ruffet. 
En tredje hybrid, P officinali-clatior Muret, omtalas 
i utländska floror. Denna iakttogs ej på Möen. 
