Literatur-öfversigt. 
147 
såsom reservnäring uti åtskilliga växtfamiljers rötter och 
rhizomer under vintern. 
Lägges snitt af sockerhaltiga väfnader uti absolut 
alkohol, så ser man huru cellerna strax fyllas af talrika, 
starkt ljusbrytande och feltkulor liknande droppar, som 
dock snart försvinna. Att dessa äro det uti cellen upp¬ 
lösta sockret, som på detta sätt framträder, framgår af 
föredr:s anstälda försök med ren sockerlösning, hvarvid 
samma fenomen inträffade. Ju mera koncentrerad lös¬ 
ningen är, desto tydligare blir naturligtvis reaktionen; 
dock har Kr. kunnat iakttaga densamma äfven vid en 
lösning af 10 procent. Uti snitt af växtdelar, som legat 
uti alkohol, visa sig cellväggarnes insidor betäckta af 
hyalina klumpar eller af ett på vakuoler rikt öfverdrag. 
Detta liksom klumpar ne upplösas vid tillsats af vatten, 
hvarigenom dessa bildningar skilja sig från de med dem 
analoga uti inulinhaltiga celler. 
Vid glycerinreaktionen höjer sig från cellens vägg 
en starkt ljusbrytande massa, som öfvergår uti en van¬ 
ligtvis sfärisk kropp, hvilken äfvenledes efter en stund 
försvinner. 
Sålunda äga vi uti alkohol och glycerin reaktionsme- 
del, som dels direkt påvisa närvaro af socker dels hafva 
dén fördelen att samma objekt äfven kan användas för 
andra reaktionsförsök. Att methoden är säker säger Kr. 
sig ha funnit däraf, att öfverallt, där på detta sätt socker 
liar påträffats, Felilinska vätskan gifvit den vanliga socker¬ 
reaktionen. Något sätt att skilja rör- och druf-socker 
medelst alkohol eller glycerin har Kr. ej kunnat finna. 
Däremot skiljes lätt den amorfa fällning och de s. k. 
sfärokristallerna, som samma ämnen framkalla uti inulin¬ 
haltiga väfnader, från den af sockret förorsakade grum¬ 
lingen deruti, att den eller de ej upplösas. Visserligen 
gifva de i cellinnehållet lösta garfämnena samma reakti¬ 
oner med alkohol som sockret, men vi känna lätt igen de 
förra på den färgning som uppstår vid tillsats af järnklorid. 
10* 
