184 
Literatur-öfversigt. 
kommit. Hos dessa arter bildas go ni dierna af en alg 
Chroolepus umbrinum. Denna alg brukar sända små gre¬ 
nar ned i korklagret på det tråd, hvarpå den växer, och 
kommer den på ett ställe på barken af en ask eller ek, 
där hyfer af nämde lafvar förut tagit plats, så lägger 
den ej bort denna sin vana. På de ställen, där algen in¬ 
trängt och börjat sprida sig, börja äfven hyferna att fro¬ 
das bättre och utveckla slutligen apotecier. 
Hos Arthonia epipasta och A. punctiformis samt de 
af förf. undersökta Arthopyrenia- arterna uppträda inga 
gonidier. Således skulle inom samma slägte, Arthonia, 
förekomma arter med och utan gonidier, livarför förf. äf¬ 
ven anser lafvar ne och Ascomyceterna tillsamman bilda 
ett enda och odelbart systematiskt helt i växtriket. 
Essai sur une nouvelle classification des Roses de 
l’Europe, de l’Orient et du bassin Méditerranéen par 
M. Gandoger. Paris 1876. 48 pag. 8:vo. (Extrait du 
XXII:e Bulletin de la Soc. Agric., Scient, et Littér. du dé- 
partem. des Pyrénées Oriental.) 
Uti Tableau méthodique des Roses européennes (1869) 
upptog Crépin 273 Rosor, af hvilka han dock ej erkänner 
de flesta såsom arter (jfr t. ex. hans framställning af Spa¬ 
niens Rosor uti Willkomms och Langes Prodr. Fl. Hispan.) 
I det arbete, hvars titel vi ofvan angifvit, upptager dess 
lörfattare, hvilken i fråga om arternas begränsning tillhör 
Jordans skola, för Europa och Orienten icke mindre än 
798 Rosor, fördelade på elfva ”sous-genres” eller sektio¬ 
ner, hvilka bära följande namn: 1 Ripartia (Synstylæ DC. 
et Stylosæ Crép.), 2 Eurosa (Gallicanæ DC.), 3 Scheutzia 
(Cinnomameæ DC. et Orientales Crép.), 4 Laggeria (Eglan- 
eriæ DC.), 5 Cottetia (Pinpinellifoliæ DC.), 6 Bakeria 
(Sabiniæ Crép.), 7 Ozanonia (Alpinæ Déségl. et Montanæ 
Crép.), 8 Crépinia (Caninæ DC.), 9 Chavinia (Glandulosæ 
Crép.), 10 Chabertia (Rubiginosæ DC.) och 11 Pugetia 
(Tomentosæ et Villosæ DC.) — Åtskilliga namn äro upp¬ 
tagna, ehuru de otvifvelaktigt äro synonyma med andra 
