16 
F. W. C. Aresclioug. 
fotens aflägsnande befinnes karpellen vara vid basen ut¬ 
dragen i en spets, som på utsidan är starkt tillplattad. 
Denna plattade yta är fästytan för foten. Fästpunk¬ 
ten befinner sig i sjelfva spetsen af karpellen. Hos Ajuga 
qvarsitter långs den stora fästytans midt eller rättare 
långs dess ena kant en köttig bildning, som utgör foten, 
men som ej i likhet med den bos föregående slägten, åt¬ 
minstone i torrt tillstånd, betäcker hela fästytan och ej 
heller med hela sin längd är hopväxt med den samma, 
utan fri i båda ändar. I torrt tillstånd finnes långs fotens 
midt en fåra. Under det ställe, der foten är fäst vid 
karpellen, finnes i dennas vägg en liten öppning, som 
lemnar genomgång för fröfästet. Sannolikt har foten i 
friskt tillstånd formen af en omstjelpt skål, som omfattar 
fruktfästets fästyta och vid fruktmognaden aflossnar genom 
hopskrumpning. Jag har emellertid ej varit i tillfälle att 
derom öfvertyga mig på friskt material. 
Foten på karpellerna hos Prunella och Glechoma har 
en annan konsistens än hos nu anförda slägten. Den är 
nämligen ej köttig, utan har samma färg och konsistens 
som det hvita cellparti, hvilket hos så många slägten af 
denna familj betäcker fästytan, men hos dem ej är så 
voluminöst, att det uppträder såsom en till den yttre 
formen differentierad bildning. Foten hos Prunella utgör 
en liten konisk, karpellens basala yta vidväxt, hvit spets. 
Bortskäres den samma, framträder den egentliga fästytan, 
som utgör en snedt basal, liten, plattad och till omkretsen 
rundad yta, på hvilken iakttages en liten protuberans, som 
är fästpunkten. Enär foten hos detta slägte ej är köttig., 
kan dess aflossnande ej verkställas genom hopskrump¬ 
ning, hvilket också antydes genom den skarpa begräns¬ 
ning, som utmärker densamma. Foten skiljer sig också 
genom ett slags led från det öfriga fruktfästet, för hvilket 
ändamål en fästyta finnes på fotens insida, hvilken fäst¬ 
yta begränsas af en nästan hästskoformig kant. 
