34 
Literaturôfveriigt. 
glauca y pallida och à atroviolacea, P. nemorolis L. var. 
pallida, P. filipes (P. Trichopoda Lge Fl. dan. 2585, non 
Boiss.), P. pratensis f laxiflora, flexuosa y pallida, Festuca 
ovina e hirsuta och * borealis (F. brevifolia R. Br.). 
Smärre notiser: 
Lärda sällskaps sammanträden. 
Societas pro fauna et flora fennica den 4 dec. 1880. Prof. 
Sælan förevisade hybrider emellan Salix phylicifolia och S. nigricans , 
hvilka han funnit såväl i trakten af Helsingfors som vid Willmans- 
strand och hvilka i afseende å sina karaktärer stodo midt emellan 
dessa arter, i det de öfverensstämde till bladen med den ena men 
till frukten med den andra efter all sannolikhet beroende af hvilken- 
dera arten var moderplantan. — Herr V. Brotherus meddelade att 
han under en exkursion i Wasa skärgård forliden sommar observerat 
å Fridskär holme en mossa, som syntes förtjena särskildt omnäm¬ 
nande, nämligen Hypnum undatum v. orthothecioicles Lindb., hvilken 
företer ett från hufvudformen i hög grad afvikande utseende. Den 
upptäcktes först på Spetsbergen och bildar enligt Berggren mass- 
vegetationen på klippiga stränder, företrädesvis i närheten af fogelfjäll, 
emedan den bäst synes trifvas på ett af animaliska ämnen bildadt 
underlag. Den hade senare äfven blifvit funnen på Grönland, Vest- 
finmarken och på Lappska halfön, således inom den arktiska zonen. 
Förekomsten på Fridskär var så mycket mera anmärkningsvärd, som 
denna form ansetts framkallad af de kalla och för blåst utsatta samt 
med riklig tillgång på animaliska näringsämnen försedda lokalerna i 
höga norden och icke ansetts kunna uppträda under andra förhållanden. 
Botaniska föreningen i Lund d. 16 nov. 1880. Kand. D. Bergendal 
refererade följande arbete: Revision von Sargassum und das 
sogenannte Sargassomeer von d:r Otto Kuntze. (Engler Bot. 
Jahrbücher für Systematik, Pflanzengeschichte und Pflanzengeographie). 
I denna uppsats reduceras artantalet inom slägtet Sargassum 
från 300 till 11 eller 32. D:r Kuntze tager nemligen ingen hänsyn 
till föregående tids uppfattning af formerna. Han skaffar sig några 
herbarier, tycker sig finna variationsrigtningar, och så uppställas 
subgregiformer eller formkretsar och dessas utmärktare versiformer, 
som skola vara species af underordnadt obestämdt värde. Föredra¬ 
ganden kunde icke följa författaren i hans äfventyrliga lek med de 
species, som uppstälts utaf äldre noggranne forskare för att i det 
speciella tillse, om resultatet utaf d:r Kuntzes arbete berättigar honom 
