10 
F. \V. C. Arcschoug. 
Hos Echinospermwn befinner sig den smala, nästan 
springformiga fästytan på insidan och sträcker sig unge¬ 
fär från midten ned till basen. I sin nedre ända vidgar 
den sig och begränsas af en låg och tjock kant. Det är 
i denna del, som fästpunkten befinner sig. Liksom hos 
foreg, slägte upptager fästpunkten nästan hela fästytan 
och utgöres af ett kraterformigt, af en låg och tunn kant 
begränsadt hål. - På fruktfästet finnes en liknande för¬ 
djupning, som omsluter den tappformiga, föga utvecklade 
foten, hvilken emellertid åtminstone hos E. Lappula någon 
gång kan qvarsitta i karpellens fästpunkt. 
De båda i vårt land förekommande arterna af detta 
slägte hafva en mycket olika fruktbygnad, livarom man i 
floristiska arbeten knappast erhåller någon föreställning. 
E. Lappula har nämligen karpellerna försedda med en 
något kullrig rygg och ett ganska tydligt spröt, hvar- 
jemte de äro något hoptryckta från sidorna. Hos E. de¬ 
flexum Lehm, hafva deremot karpellerna en konkav rygg, 
hvilket kommit till stånd på det sätt, att deras mycket 
tunna och platta kanter böjt sig starkt utåt, så att fruk¬ 
ten får en viss likhet med den hos Omphalodes. Tillika 
saknas helt och hållet spröt. 
De i det för eg. anförda 'strukturför hållandena tyckas 
på en gång afse att bereda karpellerna fäste och att, då 
tiden är inne, föranleda deras aflossnande från fruktfästet. 
Då karpellernas fästyta begränsas af en tjock vall, som 
omsluter foten, bör genom denna anordning ett förtidigt 
affallande af karpellerna kunna förekommas. Men sedan 
vallen erhållit sin definitiva utbildning, lossnar den med 
lätthet från fruktfästet i följd af sin betydliga hårdhet. 
Verksamt befordras denna process, när såsom hos Borrago 
vallen stöder emot en tunn, nästan hinnaktig kant kring 
fästytan på receptaculum. Derigenom att foten och den 
fördjupning på fruktfästet, i hvilken den är insänkt, 
slutligen gränsa intill hvarandra med jemna ytor, under¬ 
lättas i hög grad fotens aflossnande. En särskild anord- 
