52 
O. Melander. 
i denna fjällbygd sin vagga, och altså är den förnämsta 
källflöden till Sveriges vattenrikaste älf här i sin första 
början blott och bart en vanlig fjällbäck. 
Först på norska sidan vidtager ”den eviga snöns re¬ 
gion” (Wahlenbergs 7:de). 
Jag har genom denna beskrifning af en del fjäll kring 
Vojmälfven velat förekomma den missuppfattning af vissa 
bland dem, till hvilken man kommer med ledning af Mill¬ 
raths karta öfver Norrland, hvilken har Daunifjäll lagdt 
söder om Vardurfjäll och Borkafjällets både läge och 
storlek oriktiga, — eller af G. von Dübens karta (bifogad 
hans bok ”Om Lappland och lapparne”), där t. ex. Mars¬ 
fjäll går för långt i öster och Daunifjäll och Borkafjäll 
kommit för långt i vester, — eller af Stielers karta, som 
låter Gidevare ligga både norr och söder om Vojmälfven. 
För att nu illustrera den meddelade geograflen, bi¬ 
fogas en efter några mer eller mindre noggranna kom¬ 
passobservationer upprättad karta, hvilken naturligtvis 
icke gör anspråk på någon fullkomlighet. 
Den 29:de juni, som var en regndiger dag, fortsattes 
färden från Vilhelmina kyrkoby öfver Volgsjön och sedan 
dels på oansenliga gångstigar, dels med rodd öfver några 
sjöar (Fatsjön och Nästansjön) fram till Tresund, en by 
vid nedre delen af Vojmsjön. Vid vägen mellan de först 
nämda sjöarne observerades Ranunculus lapponicus. På 
Björnbärget — som fått den oförtjenta äran att vara 
nämdt på Millraths karta — frodades öfveralt vid bäc- 
karne rikliga massor af Aconitum septentrionale och Mul- 
gedium alpinum jämte Viola biflora och Petasites f rigida. 
Äfven iakttogos Gnaphcdium norvegicum, Myosotis silva¬ 
tica, Stellaria borealis , Epilobium alpinum och Eriophorum 
Scheuchten. 
Några dagars uppehåll i Tresund gaf ett tillfälle att 
studera Vojmsjösträndernas flora. Både här och annor¬ 
städes vid Vojmsjön märktes ibland annat Thalictrum al¬ 
pinum, Barbarea strida, Sceptrum, Bartsia, Tofleldia borea- 
