C. Melaiider. 
56 
som annars liöll sig till höjderna, m. fl. Emellertid var 
”tången” uppnådd och fjällfloran färdig med Azalea och 
Diapensia, Salices hastata , herbacea , reticulata och myrsi- 
nites, Andromeda hypnoides m. fl. Den vulgära Caltha 
palustris förekom här, som annorstädes i fjällen, i stor 
mängd vid alla fjällbäckar, nästan vid hvilken höjd som 
hälst. På de branta fjällsluttningarna växte Alchemilla 
alpina allmän — jämte A. vulgaris — Dryas, Eriger on 
alpinus, Älsine biflora, Draba hirta, Saxifraga nivalis, op- 
positifolia , aizoides och cœspitosa m. m. Andtligen upp¬ 
nåddes högra toppen af Klittfjäll efter en tröttsam van¬ 
dring öfver stora stenmassor, bland hvilka här och där 
det fasta bärget visade sig med sina söndervittrande lager 
liggande i hvarf, „ som sluttade från öster mot vester. 
Lycopodium Selago var den enda mera betydande växt, 
som anmärktes här uppe. 
Utsigten från denna fjälltopp är ungefär den samma, 
som från de många andra, hvilka bestegos. Österut mot 
den jämna horisonten, syntes en del af Storuman, i OSO 
Vojmsjön och åt motsatta hållet Viresjaur (”Virisen”). 
Vesterut , sträckte sig i en lång båge från NNO en hel 
rad af snöfjäll, hvilkas otydliga konturer, man vid mindre 
klar väderlek ej så lätt urskiljer midt för de hopade 
molnen. På de närmaste fjällen ligger snön blott fläck¬ 
vis; men på de längre bort belägna tilltaga snöfälten 
i sådan mängd, att de slutligen (i Norge) insvepa fjällen 
så fullständigt, att blott här och där en mörk fjällspets 
är synlig. När solen skiner öfver de hvita fälten, företer 
det hela en tafla, som länge fängslar ögat. 
Den 6:te juli undersöktes vegetationen vid Vojmälfven 
och en af hennes bifloder, Grantumsbäcken, som begynner 
mellan Klittfjäll och Grönfjäll, och funnos bland de obser¬ 
verade växterna många representanter för fjällfloran, t. ex. 
Erigeron alpinus, Bartsia, Veronica alpina, Rhodiola, Phyl- 
lodoce , Thalictrum alpinum , Viola biflora, Oxyria , Carices 
atrata , alpina (och ornithopoda ). 
