Potentilla Fragariastrum Ehrli. 
85 
der redan gjort sig så hemmastadd. Flere dylika stånd 
stodo trots ihärdigt sökande ej att upptäcka. Möjligen fö¬ 
refinnes den dock, fastän nu lätt öfversedd, äfven här till 
större utsträckning så, som af nämde personer uppgifvits, 
men sannolikt är också, att den af dem, äfven hvad ut¬ 
bredningen beträffar, förvexlats med Fragaria , som på 
många ställen iakttogs i full växt; denna är dock i regeln 
den af båda senast utbildade. 
Att Potentilla Fragariastrum i vår flora bör åtnjuta 
full medborgarrätt, tyckes mig således ej jäfvas af dess 
förekomst utmed jernvägen. Tvärtom torde den blott, som 
så ofta inträffar, ända hittills hafva på sin ursprungliga 
lokal förbisetts och först på en senare intågen terräng, 
der den fritt kunnat utbilda sig till större yppighet, af 
en händelse bemärkts och dragits fram i ljuset. Med all 
sannolikhet är dess utbredning i den kringliggande trak¬ 
ten vida större, än som vid ett hastigt besök vid denna 
årstid kunnat afgöras, liksom den möjligen, af dess spridda 
förekomst i grannlandet att döma, äfven å andra orter 
torde med hopp om framgång böra eftersökas. En efter 
de insamlade ex. uppgjord beskrifning kan det må hända 
derför ej vara ur vägen att här meddela. 
Förvillande lik en Fragaria såväl till bladform och 
blommor som till växtsätt och habitus öfver hufvud, är 
Potentilla Fragariastrum dock, en gång uppmärksammad, 
ingalunda svår att skilja deritrån. Hela örten är ljust 
grågrön och mjukhårig, de unga utlöparne och bladskaf¬ 
ten blekt rödbruna. De tätt tufvade stamgrenarne från 
nedre bladvecken utbildande talrika, 2 — 5 mm. tjocka, 
krypande, bladbeklädda, rotslående och slutligen förve- 
dade, perennerande utlöpare af 10—30 cm. längd. Bladen 
trefingrade med bredt ovala — nästan kretsrunda, tvär¬ 
huggna, glest grofsågade och särdeles på undre sidan 
mjukhåriga, föga vekade och i yngre tillstånd glänsande 
silkesludna småblad; den öfversta sågtanden smalast och 
