Literaturöfversigt. 
127 
lida brist på ljus eller syre. Bland annat erhöll förf. föl¬ 
jande resultat genom sina undersökningar. 
Alla klorofyllhaltiga celler af lägre eller högre väx¬ 
ter (och djur) afsöndra i ljuset syre; likaså förhålla sig 
de växter, som hafva en brun, olivgrön eller spanskgrön 
färg. De klorofyllfria, men etiolinhaltiga cellerna i blad- 
parenchymet hos i mörker groende plantor af Nasturtium 
afsöndra i ljus af måttlig styrka strax syre (i motsats till 
den herrskande åsigten). Celler med färglös protoplasma 
med eller utan färgad cellsaft afsöndra icke något syre. 
Endast i de delar af cellerna, där klorofyllkornen ligga, 
utvecklas syrgasen, hvilket lätt kan ses hos Zygnema- och 
Spirogyra-SLTter. Har klorofyllkroppen med eller utan det 
väggfasta protoplasmalagret dragit sig tillbaka från cell¬ 
membranen (under det cellsaft afsöndras), så kan syre¬ 
bildningen ännu fortgå energiskt. Afven kan protoplasmat 
med det inneslutna klorofyllet ha flutit ut ur cellen, och 
det förra tillochmed helt och hållet blifvit förstördt, utan 
att syreafsöndringen upphör. Ensamma, helt och hållet 
isolerade klorofyllkroppar med en diameter, som tillochmed 
är mindre än 1 / 2 mikromillimeter, kunna ännu länge fort¬ 
fara att i ljus utandas syrgas. Afven delvis döda kloro¬ 
fyllkroppar kunna med den oförstörda delen afsöndra syre ; 
men såsnart klorofyllkroppens struktur öfveralt är förstörd 
(t. ex. genom uppsvällning, eller upplösning), upphör 
strax och definitivt möjligheten för syreproduktionen. 
Elektriska (induktions-) strömmar utöfva ingen verkan på 
syreafsöndringen. Belyses endast en del af en klorofyll¬ 
kropp och den öfriga delen hålles i mörker eller half- 
mörker, så hopa sig bakterierna omkring den belysta de¬ 
len (där syret utvecklas). Emellan det ögonblick då man 
släpper in ljuset och början af syreutvecklingen förlöper 
ingen märkbar tid ; likaledes tyckes syreproduktionen upp¬ 
höra i samma ögonblick, som ljuset borttages. 
