Najas flexilis. 
143 
omfattande undersökningar *) förhåller det sig nämligen 
härmed på följande sätt. 
Bladen sitta ständigt parvis närmade till hvarandra, 
ett nedre blott till 2 / 3 och ett öfre något mer än en gång 
stjelkomfattande blad. Det nedersta paret sitter vidare 
omedelbart öfver hjertbladet, de öfriga deremot åtskilda 
genom utdragna stamleder, alla korsande hvarandra under 
spetsiga vinklar. Det öfre bladet i hvarje par är dess¬ 
utom konstant sterilt, det nedre deremot, ofta redan 
från andra eller tredje paret, fertilt, d. v. s. bärande i 
sin vinkel en gren. På denna gren återfinna vi då tätt 
ofvan basen ett dylikt bladpar, hvars första, ofullständigt 
omfattande blad antingen reducerats till en slida blott — 
bärande en ny gren med ännu ett fertilt slidlikt och ett 
sterilt utbildadt blad — eller ock, längre upp åt stam¬ 
men, jemte sin gren företrädes af en blomma. Då emel¬ 
lertid i alla de bladpar, som på detta sätt hopas vid 
nodus, korsande hvarandra under spetsig vinkel, städse blott 
ett blad, det öfversta, helt omfattande, sterila är utbil¬ 
dadt, uppkomma häraf de nämda skenbara kransarne. 
Blommorna komma, såsom sittande på grenbaserna, att 
blifva omslutna af de yttre bladens slidor, ofta flere till¬ 
hopa och och ? om hvarandra. Blott första grenen 
vid hvarje nodus kommer till utveckling, hvarigenom klyn- 
nedelningen uppstår. 
Bladen sjelfva äro 10 till högst 30 m. m. långa samt 
jemnbreda, ej 1 m. m. breda, från spetsen nedåt basen 
försedda med 25—30, hvardera af en enda gulfärgad cell 
bestående sågtänder; för öfrigt helbräddade, raka och 
släta (ej krusiga), böjliga; slidorna med snedskuret run¬ 
dad, tandad kant. Långs hvarje blads midt löper dess¬ 
utom ett enklare kärlknippe, och på sidorna om det^ 
*) ”Beiträge zur Kenntniss der Gattung Najas L.” — Berlin (G. 
Reimer) 1870. 
