144 
N. Hjalmar Nilsson. 
samma kan cellsaftens rörelse i bladcellerna under mikro¬ 
skopet ovanligt tydligt iakttagas. 
Blommorna, som bland dessa växters organ erbjuda 
det ojemförligt största intresset, äro såsom långt utskju¬ 
tande ur slidorna lätt skönjbara med blotta ögonen. De 
hafva särskildt hos N. flexilis en högst karakteristisk, 
flasklik form med långt utdragen, smal och upptill flikad 
hals. Angående deras rätta tydning, uppfattningen af 
hyllenas ställningsförhållanden o. d. i jemförelse med det 
hos andra fanerogamer vanliga, hafva åter många och 
långa diskurser förts, vid hvilka jag nu ej skall vidare 
uppehålla mig. Med hänvisning för öfrigt till docenten 
Jönssons i nästa nr inflytande uppsats vill jag således 
blott i korthet omnämna, att såväl ståndaren som ovulum, 
ensamma i hvar sitt slags blommor, äro centralt stälda, 
utgöra stamorganets omedelbara fortsättning, samt att de¬ 
ras yttre hyllen (enl. Magnus) uppkomma på alldeles ena¬ 
handa sätt, i form af en ringförmig förhöjning under den 
då ännu odifferentierade stamspetsen, småningom och lik¬ 
formigt utväxande, till dess de ofvan det unga hufvudor- 
ganet hopdragas, bilda en hals och slutligen förlängas till 
fyra flikar, som antingen alla (hos c? bl.) eller blott två 
(hos $ bl.) ända i gulbruna taggceller. 
Men här upphör denna yttre likhet. Hos hanblom¬ 
man omslutes den uppräta enrummiga knappen af ännu 
ett hylle, som, sedan knappväggen resorberats, ensamt 
omgifver pollen, tränger ut genom flaskans hals, hvilken der- 
vid spränges, och slutligen öppnar sig i spetsen. Pollen¬ 
kornen äro, åtminstone sedan de blifva fria, något förlängda 
och halfmånformigt krökta (uttänjda?). I honblommorna 
uppkomma deremot ej flere hyllen; ovulum utbildas på 
vanligt sätt till ett anatropt och apotropt frö, under det 
att hyllet på visst sätt öfvertager pistillens funktioner, 
d. v. s. flikarne blifva på insidan vid basen papillösa, lik¬ 
som flaskans hålighet öfver och under ovulum fylles af 
papiller från väggarnes insida. Hos de flesta öfriga arter. 
