Najas flexilis. 
145 
särskildt de som äfven i honblomman liafva dubbelt hylle, 
fortgår denna härmning af en pistill ännu längre, och de 
ända ut i spetsar ne papillösa hylleflikarne få der vanligen 
fullständigt utseende af märken. 
Rättast torde emellertid helt visst vara att såsom 
Thedenius m. fl. uppfatta detta flasklika organ äfven hos 
honblommorna såsom en kalk och ej som en naken pistill, 
då ju annars den fullständiga analogien med det utan 
allt tvifvel af kalk bestående ytterhyllet hos hanblomman 
skulle vara totalt uppgifven. Den fria och hårda, af den 
hinnaktiga kalken löst omslutna frukten skulle således 
vara en nöt, hvilket namn också bäst synes passa för den¬ 
samma. 
Nötens skal uppgifves hos JSf. flexilis vara fast, jemnt 
och spegelblankt *) utan några nätlikt förgrenade upp¬ 
höjningar på ytan, men några vidare upplysningar om 
dess storlek, form, färg o. s. v. finnas för öfrigt ej annat 
än hos Hartman, som på anf. st. säger: ”nöten 1 linie 
lång, aflång, blekgul”. Vid närmare granskning af mina 
exemplar öfverraskades jag emellertid af att finna, det 
deras nötter visserligen voro glänsande, släta och spol- 
formiga, men deremot blott 2 m. m. långa (1 linie = 
2,97 m. m.) och till färgen vid mognaden mörkt olivgröna 
— svartbruna, blott långsåt samt vid basen af den 
som en otydlig köl framträdande raphen något ljusare. 
Den frågan framstälde sig således omedelbart till besva¬ 
rande: föreligger här en för den skånska formen 
utmärkande skiljaktighet, eller är månne den 
citerade beskrifningen på hufvudarten ohållbar? 
Endast jemförelser mellan material från största möj¬ 
liga antal lokaler kunde gifva ett svar härpå. Genom 
ofvan nämda personers välvilliga bistånd har det också 
*) Nötens adhesion till vattnet blir i följd häraf så ringa, att 
den, en gång uppkommen till ytan, lätt håller sig flytande, hvarigenom 
spridningen i hög grad underlättas. 
