Epipactis microphylla. 
149 
specierum est finis primarius seientiæ naturalis et studii 
botanici” står ej för ro skull såsom motto öfver just denna 
Ehrharts afhandling. — Af hvad i dennes beskrifning såges, 
passar nu blott en del in på den skånsk-danska formen, hvar- 
emot allt — och visserligen mera dertill — kan sågas 
om den tyska. 
Att sammanslå båda formerna till en art — så skulle 
näml. Synonymiken hos Lange kunna tolkas, ehuru af be- 
skrifningen synes att blott den form menas, som ej år 
Ehrharts microphylla — förbjuder sig sjålf, som åfven af 
nedan anförda beskrifning torde framgå, för såvidt man 
ej vill liksom Reichenbach till en enda art samman¬ 
föra hela gruppen Euepipactis (E. Helleborine (Cr.) Rchb.), 
hvari då imellertid äfven rubiginosa och latifolia skulle 
som väsentliga delar af formserien ingå. Irmisch anser 
näml. på goda grunder E. microphylla (Ehrh.) som en 
god art, väl skild ifrån de öfriga (Beiträge zur Biologie u. 
Morphologie der Orchideen). 
Den danska formen från Hjordenæs vid Sorö om- 
nämnes af Reichenbach (anf. st. pag. 144 i en not) 
såsom en mellanform mellan viridiflora Irmisch och brevi- 
folia Irmisch, två af de varieteter, som han af sin E. Hel¬ 
leborine upptager och af hvilka den förra jämte den när¬ 
stående platyphylla Irmisch väl ungefär motsvarar hvad 
som i Sverige kallas E. latifolia. Ur denna art torde 
närvarande form såsom underart böra utbrytas och lämp¬ 
ligen uppföras under namnet viridiflora , hvilken varietet 
hon, om ej alldeles fullständigt, dock i det närmaste mot¬ 
svarar. 
Efter tillgängliga floristiska arbeten, jämförda med 
föreliggande berbariematerial och af Ep. microphylla äfven 
med friskt material äro följande beskrifningar samman- 
stälda. 
E. microphylla (Ehrh.) Sw. Birötter talrika, tjocka, 
utgående från en krypande — upprät rotstock, som 
utvecklar endast blombärande stänglar. Stjälk 1—3 
