Epipactis microphylla 
151 
kalkbladen; dess inre del sk ål lik, den yttre ägg¬ 
rund t-lij ärtlik, spetsig med 2 krusiga (?) knölar vid 
basen. Märke —. Växten spensligare och spädare än 
hufvudarten, till alla delar rent grön och glatt. % 
Juli, Aug. 
Förek. i skuggrika löfskogar. Utbredn. i Skandi¬ 
navien: Danmark, mångenstädes; Skåne: Bökebergs- 
slätt och Näsbyholm (doc. Tullberg), Herremöllan 
nära Widtsköfle (ex. i Ups. Univ. samhr taget af pro¬ 
fessor E. Fries), Huaröd (ex. i Lunds botan. förenis 
herb, af hr G. Johansson). 
Af den Epipactisform, som Sjöstrand funnit på Öland 
och som upptagits under namnet microphylla, fans ett 
originalexemplar i den samling, jag från Upsala som lån 
fått mottaga. Den tyckes komma E. rubiginosa Koch, 
ganska nära, något som äfven af Sjöstrands beskrifning 
efter lefvande exemplar (Calmar läns och Ölands Flora, 
sid. 295) bestyrkes, men påminner därjämte om ofvan om¬ 
talade E. viridiflora. Det vore af intresse att genom stu¬ 
dier i naturen få denna form utredd. Tillfälle därtill torde 
ej saknas, då ju växten nyligen återfunnits. (Bot. Not. 1880 
N:o 5.). Så mycket är säkert, att ej heller denna form 
är Ehrharts microphylla, hvilken ej torde finnas i Skan¬ 
dinavien. 
Bidrag till Ölands flora. 
Af N. J. ScHEUTZ. 
Sistlidne sommar uppehöll jag mig i Borgholm några 
veckor, under hvilka talrika exkursioner företogos till 
Köpings, Bredsätra, Repplinge och Högsrums socknar. 
Bland nedan uppräknade växter äro åtminstone tio novi- 
tier för öns flora. 
Valeriana officinalis L. v. verticillata A. Bl. Borgholm. 
Galium Mollugo L. mellan Borgholm och Köping. 
