170 
B. Jönsson . 
och förstöring af öfverliggande systerceller samt derefter 
förslemning och upplösning af nucelli öfre del. Härige¬ 
nom blottas embryosäcken till större delen, hvarigenom 
den kommer att närmast omgifvas af integumentets (det 
inre da tvenne finnas) till ett skyddande mantellager dif¬ 
ferentierade innersta cellrad. Någon före modercellstadiet 
försiggående tangential delning i och för anläggandet af 
täckceller eller någon vegetativ delning i samma rigtning 
inom nucelli epidermis kommer ej i fråga och kan ej 
gerna blifva möjlig, alldenstund nucelli tillväxt temligen 
tidigt begränsas af integumentets omslutande kring nu- 
cellus. 
Dessa för monopetalerna såsom normala anförda för¬ 
hållanden återfinna vi fullständigt hos Ixora barbata ^ 
Den från embryosäckens primära kärna utgående kärn- 
förökningen, anläggningen af ägg- och antipodapparat 
samt sammanslutningen af de rörliga kärnorna till cen¬ 
tralkärna försiggå i vanlig ordning. Med hänsyn till den 
form, som den fullt utvecklade embryosäcken antager, kan 
anföras, att den i följd af det trånga utrymme, som i 
allmänhet åt monopetalernas embryosäck är anvisadt, blir 
långsträckt, i sin undre del smal i sin öfre del starkt ut¬ 
vidgad och derpå sammandragen i en spets. Vesque an- 
gifver såsom utmärkande för Ixora blanda, att embryo¬ 
säcken är krökt (Annal. d. scienc., 6 ser. T. VIII, sid. 366); vi 
hafva funnit samma förhållande hos I. barbata. Synergi- 
derna äro som vanligt i dylika fall, då embryosäcken eger 
det angifna utseendet, långsträckta samt upptaga embryo¬ 
säckens hela spets och lemna endast nedtill plats för den 
lateralt fästade äggcellen, som sänker sig ett godt stycke 
ned om dessa. Antipoderna äro små och försvinna snart 
under förslemning. Centralkärnan fixeras genom breda 
protoplasmaband i embryosäckens öfre del, i närheten af 
äggapparaten. — I likhet med beskrifna växtart äro äfven 
Campanula rotundifolia , Galium verum samt Valeriana 
officinalis beträffande anförda utvecklingslag att hänföra 
