Söndagsqvällen d. 1 Maj sågo vi S:t Helenas klipp¬ 
massa uppskjuta ur hafvet och påföljande morgon inlupo 
vi på Jamestowns redd, samt qvarlågo der till påföljande 
qväll den 3. Hvad jag således liar att om denna lilla 
ös vegetation omförmäla inskränker sig ej till mer än 
knappast trefjerdedels dygns iakttagelser. På något af¬ 
stand sedd företer denna ö det kalaste, otrefligaste och 
ohyggligaste yttre man kan tänka sig; allestädes stupa de 
branta bergen i hafvet rödgrå och dystra, ej ett grässtrå 
upptäckes der, och endast innerst i djupet af de trånga, 
krokiga, afgrundslikt djupa dalarne framskymta några gröna 
tecken till lefvande lif, likasom man öfverst på hjessan af 
den höga ön ser spår af små mörka skogsdungar. Så af- 
skräckande första utseendet än är och så hopplöst det än 
ser ut att här söka och finna ringaste spår af ett tro¬ 
piskt klimats yppiga alster, så förändras dock scenen be¬ 
tydligt när man öfverskådar ön från det inre. I centern 
af den 12 eng. mil breda öplatten reser sig den, jag tror 
minst 3—4000 fot höga Dianas peak; här är knuten för 
det bergsystem, som bildar skelettet till S:t Helena (och 
något annat finnes nästan icke), och härifrån utgå till alla 
kanter af densamma höga, skarpa, slingrande åsar, lem- 
nande mellan sig förfärliga djupa dalar. Närmast dessa 
centralberg är ön täckt af en nästan yppig vegetation, rika 
täta skogar, hvilka tränga sig ner i de närmaste afgrun- 
derna och der och på åsarne bilda täcka situationer, 
livarest tjusande villor pittoreskt framsticka. Blickar man 
åt norr, så ser man mot hafskanlen de dit löpande åsarne 
utplatta sig i en temligen bred högslätt, der det allbe- 
kanta Longwood är beläget; närmare Diana-piken öppnar 
sig den vackra dal der Napoleons graf ligger. Ser man 
deremot åt -motsatta sidan, så öfverblickar man en trakt af 
den hiskligaste nakenhet, hvilken ej bättre kan skildras 
än om jag liknar den vid ett ögonblickligen plötsligt stel- 
nadt, af stormen skakadt eldhaf, spets vid spets, afgrund 
invid afgrund, all t rödt, bart och sönderbrutet — detta 
är utseendet. De öfriga dalarne äro någorlunda drägliga, 
men endast åt ett håll, nemligen åt Longwood till, före¬ 
komma odlingsbara fält af någon utsträckning. 
