47 
Det är tydligt att den korta tiden af ett dygn, sär¬ 
deles under den ogynnsammaste perioden af året, inga¬ 
lunda skulle kunna lemna några tillfällen att bilda sig 
något fullständigt begrepp om denna ös Flora Jag har 
sett uppgifvas, att den skulle uppgå till något öfver 700 
arter; mig var det omöjligt att under mitt dygns uppe¬ 
håll sammanbringa mera än vid pass 100, hvilka dock så 
der temligen kunna lemna en reducerad aning om karak¬ 
teren deraf, nemligen att den ej på minsta vis är egen¬ 
domlig, utan sammansatt af diverse kolonister, mest från 
England, hvarifrån öns alla kultur-, ogräs- och vildmarks¬ 
växter härleda sig, till den grad, att man alldeles tycker 
sig vandra på en engelsk jord, i all hennes magerhet. 
Det är endast i skogarne kring Dianas pik man kan finna 
några ursprungliga växtalster. De utgöras hufvudsakligen 
af fyra stora träd-syngenesister, och en massa (jag fann 
fjorton) arter Ormbunkar, hvaribland en palmlik Cyathea, 
som bildar riktiga alléer uppe på den höga, som en ma¬ 
ger hästrygg smala bergåsen; för öfrigt gömma sig der 
tvenne egna Campanulæ, och Rubus pinnatus bildar oge¬ 
nomträngliga snår. Den trädvegetation, som för öfrigt här 
och der framstår, utgöres af en i täta dungar odlad Tall 
(som man planterat, sedan för vid pass 100 år sedan de 
från England hitförda getterna uppätit, enligt uppgift, den 
trädvegetation, som då lärer betäckt äfven lägre delar af 
ön), en Ek, massor af en Eucalyptus, en Podocarpus, Sa¬ 
lix babylonica, Acacia heterophylla och Cydonia japonica. 
Yägar och odlingsfält inhägnas af nyssnämnde Rubus pin¬ 
natus (alldeles som R. discolor &c. i England) och Rudd- 
leja saligna, som hilfördes för fyra år sedan, har nu spridt 
sig öfver hela ön i de tätaste snår. Hvad som åt höj¬ 
derna ger ett högst eget utseende äro de yfviga och fro¬ 
diga massor af Ulex europæus, som ej allenast bland de 
gröna skogarne inmänger sina gula färger och förlänar 
dem en angenäm, nästan höstlikt skiftande färg, utan äf¬ 
ven förgyller de annars så nakna och enformiga berg¬ 
sidorna och sandfälten, der för öfrigt en stor busk-artad 
Osteospermum (tror jag) är särdeles allmän. Gräsmattan, 
som på högre mera fuktiga ställen är särdeles yppig» be¬ 
står nästan uteslutande af Cynodon dactylon (för öfrigt 
