r 
som på egen hand, utan andra hjelpmedel än vanligen 
tillgängliga monografier, försökt att bestämma dessa arter, 
har säkert i många fall erfarit vanskligheten af ett sådant 
försök. Orsaken dertill är att söka i en ännu bristande 
kännedom om arternas hela form-omfång, samt om ka- 
rakterernas relativa varde och betydelse såsom artkänne¬ 
tecken. Många sådana, som vanligen uppgifvas såsom 
»konstanta», äro ingenting mindre än delta, t. ex. kron¬ 
bladens form och färg, stiftens dito, fruktens och års¬ 
skottens beklädnad, de sednares rigtning (som ofta beror 
på lokala omständigheter. Skillnaden mellan caulis pro¬ 
cumbens och prostratus, på hvilken man grundat tvänne 
artgrupper, är onaturlig och fullkomligt opraktisk), stip— 
lernaj bladens antal, senaturer och konsistens, m. m. 
Denna karakterernas obeständighet är isynnerhet märkbar 
hos Corylifoln , hvilkas bestämmande derföre företer de 
största svårigheterna. Yi förmoda att några anteckningar 
häröfver kunna gagna nybörjaren. 
l. # R . corylifolius. Årsskotten rundade eller trubb- 
kantiga och mot toppen något fårade, med glesa 1 . täta 
taggar, — bladen tunna , under gröna 1 . läderartade, un¬ 
der gråludna, plana 1 . skrynkliga, ojemnt enkelsågade 1. 
dubbelsågade, bladskaftstaggarna svaga och räta 1 . starkare 
och böjda, — fodret utvändigt grönt 1 . gråludet, slutli¬ 
gen nerböjdt 1. upprätt, — kronbladen omv. äggrunda 1. 
äggrunda, — stiplerna bredt lancettlika 1. lineära, — 
frukten glatt 1 . småluden, — stift gröna 1 . röda. 
Anm. Den kursiva stilen utmärker de kännetecken 
som karakterisera artens normala former. Men sällan före¬ 
komma dessa ensamma, utan blandade med flera eller 
färre af ofvan angifna afvikelser. Af dessa sednare före¬ 
komma dock några oftare tillsammans och bilda då en 
ganska egendomlig form, hvilken vi förmoda vara Smiths 
ursprungliga R. corylifolius (i Fl. Brit.), och är utmärkt 
genom tjocka under gråludna blad med något krökta 
taggar, upprätt fruktfoder, röda stift och sammansatt 
vippa. Denne förekommer på några ställen i södra skär¬ 
gården och synes vara en från Smiths sednare (i Engl. 
Fl.) väl skild art. 
2. R. pruinosus . Ehui u utmärkt i sina hufvud— 
