145 
en viigg ställd i tnotsalt riktning mot den nyss förut bil¬ 
dade väggen. Denna nya delning af terminalcellulen fort¬ 
sattes till dess bladet har sin behöriga längd. Under 
denna delning tilltager bladet i bredd genom delning af 
sekundärcelluler, af h vilka de två första bilda liksom 
tvenne axlar, centrifugala för den laterala utvecklingen. 
Denna utveckling fortgår, så att bladskifvan delas i två 
symmetriska hälfter. Delningen af sekundära celluler sker 
genom väggar nästan parallela mot axeln, den nya del¬ 
ningen genom nästan vertikala. 
Mot basen af bladet äro cellulerna vanligen större 
och mera långsträckta. Hos få mossor beslår parenchy- 
met af flera cellullager, t. ex. Polytrichum. Hos Onco - 
phorus (— Leucobryum) hafva lagerna två slags celluler: 
4:o små långsträckta nästan cylindriska, 2:o stora nästan 
oktaedriska tafelformiga utan gryn, med byalin af porer 
genomborrad membran. Dessa äro så fördelade, att de 
alternera. Hos Sphagnum fördelas de i ett och samma 
lager och alternera, så att de cylindriska bilda maskorna, 
då de stora porösa åter bilda fördjupningar. Angående 
Spbagni celluler hafva Moldenhauer och Hugo Mokl hyst 
riktiga åsigter. Hedvig ansåg de gröna långsträckta cel— 
lulerna analoga med kärl, emedan de innehålla spiraltrå¬ 
dar. Meyen anser Schimpers observationer derpå för en 
synvilla. Likväl har Schimper genom figurer fullständigt 
visat sina åsigters riktighet. De gröna cellulerna äro af- 
lagringar af det närande ämnet, då de innehålla stärkelse 
och klorofyll. Hos en exotisk art Sphagnum capillifolium 
äro dessa celluler röda. 
Hos all mossor äro bladen oskaftade och vidfästade 
nästan horizonlell vid stammen. 
Kransform förekommer aldrig, utan blott spiral, som 
är mycket olika hos olika arter. 
111. Generations-organer. 
§ 1. Blomman. Dermed menas: föreningen af de 
organer, hvilka direkt eller indirekt bidraga till fruktens 
bildning. Två kön finnas liksom hos Fanerogamerna. 
Mossorna kunna vara antingen tvåkönade, monoecister eller 
dioecister. 
10 
