164 
ria , Endocarpon pusillum m. fl. samt allt efter som berget 
framträder i dagen Lecidea vesicularis (vani, bland mossa), 
Biatora lurida , Parmelia crassa (på något större lösa kalk- 
skifvor) o. s. v. 
Innan vi lemna Olands kalklafvar må vi anmärka, 
att, liksom på Gottland förhållandet är med lafvarne, och 
på Oland förut blifvit anmärkt om Fanerogamerna, äfven 
åtskilliga mera nordiska laf-arter uppträda pä kalkgrun¬ 
den. Så t. ex. finner man på ungefär samma ställeri, der 
Viscaria alpina och Poa alpina på Oland förekomma (så¬ 
som bortåt Gösslunda), Cetraria cucullata och nivalis (t. o. 
m. med frukt), Parmelia tartarea-f rigida , »muscigena-glau- 
cescens» Wbg, verrucosa samt Biatora ferruginea -ammio- 
spila m. fl. 
Den lafvegetation, som jemte rullstenarne inflyttat till 
ön, torde derefter böra omnämnas. Den utgöres hufvud- 
sakligen af Ramalina polymorpha , Parmelia tar tar ea , pal¬ 
lescens- Par ella y cinerea , badia , glaucoma och sulphurea , 
Biatora rivulosa, Lecidea atrovirens m. fl. Äfven finner 
man här, ehuru mera sällsynt, sandsten, hvarpå isynner¬ 
het Parmelia cenisea, hæmatommU , glaucoma och sulphurea 
jemte åtskilliga former af våra allmänna Lecideæ bosatt sig. 
— Ehuru ön således, hvad dessa lafvar beträffar, hufvud— 
sakligen öfverensstämmer med Gottland, finner man dock, 
att den ej är fullt så ogynnsam mot de egentliga fast¬ 
lands- och granit-lafvarne, som denna, då t. ex. Umbili¬ 
caria pustulata och polyphylla , Stereocaulon pascale (ster.), 
Nephroma resupinatum , Peltigera canina, poiydactyla och 
horizontalis m. fl. här uppträda; lafvar, som antingen helt 
och hållet saknas, eller endast högst sparsamt anträffas 
på Gottland. 
Trädlafvarne äro föga afvikande från fastlandets och 
äro ej heller särdeles talrika, hufvudsakligen derföre, att 
ön är så litet skogbeväxt. De mest utmärkande löflräds- 
lafvar äro: Parmelia rubra och hæmatomma, Thelotrema , 
Cladonia squamosa-delicala , digitata , Biatora rosella och 
quernea , Calidum roscidum , Arthonia impolita , Per tusaria 
communis , Verrucaria gemmata m. fl. — I den ringa barr¬ 
skog, som än finnes, träffar man spar af en ganska yppig 
laf-vegetation; så t. ex. i Böda skog, der Evernia jubata - 
