167 
Cladonia cndiviæfolia (Ach.): leml. allmänt spridd bland 
efterföljande på alfvaren; tyckes för öfrigt 
förhalla sig till denna såsom Cetr . 'pinastri 
till juniperina, 
alcicornis (Lightf.): isynnerhet på alfvaren; sällan 
fruklificerande såsom straxt n. om Ekerum 
(och på Orö-skären). 
pyxidata (L.): uppträder på alfvaren särdeles 
egendomlig, i det thalli fjäll sammanväxt till 
en nästan areolerad crusta, föga olik magrare 
och äldre former af P. crassa. 
cornuta (L.): på alfvaren finnes af denna en gre- 
nig form, fullkomligt cartilaginös och sak¬ 
nande det fina pulvret, som i allmänhet be¬ 
täcker hufvudartens öfre delar. 
- vermicularis (Sw.): en hvil form af föreg., ofta 
yppigare än denna, är spridd öfver n. hela 
södra alfvaren. Öfvergår ej till föregående 
genom några mindre rena mellanformer, men 
stundom förefinnas exemplar med öfra hälf¬ 
ten af podelierna hvit, den nedre oliv-brun, 
och är således ieke analog med dealberade 
former af andra Cladoniæ. Det är otvifvel- 
aktigt denna, som Svvartz menat .med Lich. 
vermicularis , ty dess habitus öfverensstämmer 
fullkomligt med namnet. Schærer anförer 
denna under namnet Thamnolia verm.; men 
att plats ej bör nekas densamma bl an d Cla¬ 
doniæ visar ett fruktificerande (apolh. fuscis) 
exemplar, som påträffades mellan Smedby och 
Gösslunda. Orsaken dertill, att några fört 
den under andra arter, är troligen den, alt 
fullkomligt analoga former äfven förekomma 
af dessa. Så t. ex. fanns ej långt från Göss¬ 
lunda en hvil, alldeles analog, form *) af fur - 
cata> som dock i anseende till sin habitus 
omöjligt kunnat gifva anledning till namnet 
vermicularis . 
*) Ingalunda Cl. pungens (Ach.), från hvilken den är vida skild. 
