170 
a. littoralis (Fr. Areschoug Bot. Obs. p. 11 ): 
tlen bladb. stammen mera bagböjd, trubbkan- 
tig, knappt refHad; taggarne trinda eller föga 
plattade, mycket starka, krökta; bladen läder- 
artade, ofvan mycket glänsande; de korta 
blomskaften vedartade, vippan grenig, nästan 
tjvasllik. 
Växer på öppna klipprika hafsstränder. 
j3. sylvalicus (Fr. Ar. 1. c.): den bladb. stammen 
mera upprätt, trind eller trubbkantig, föga 
retllad; taggarne mycket plattade, svaga, nä¬ 
stan raka; de ofvan opaca bladen tunna, n. 
glatta; blomskaften gracila, långa; vippan en¬ 
kel, cjvasllik. 
Yäxer i fuktiga, skuggrika skogar. 
y. suberectus (== R. suberectus Anders.): den 
bladb. stammen nästan upprät, trind eller 
trubbkantig med släta sidor, taggarne nästan 
raka; vippan vanligen enkel, dock äfven ofta 
grenig, med få, smärre och rakare taggar än 
föregående. 
b. ferox : blad— och blomskaften i syn¬ 
nerhet tält ta"»i^a. 
O O O 
c. mitts: med få, spridda taggar. 
Växer i stenrös, vid bergsrötler o. s. v. 
Rubus ctfjinis Whe.: stam kantig, fårad; taggarne van¬ 
ligen raka; blomskaft utspärrade; vippan ut¬ 
dragen vanligen enkel; småbladen med afsmal— 
nande bas, utdraget äggrunda, de två neder¬ 
sta tydligt skaflade. 
Växer i lundar på steniga ställen. 
R. cæsius L.: stam trind, daggblå; taggarne korta, 
fina och raka; bladen tre- stundom fem- 
fingrade; vippa sammansatt. 
y>/3. paniculatus)): blommorna i flocklik vippa. 
Hufvudformen växer vid stenmurar, på sten¬ 
rös o. dyl. st. Varieteten bar jag blott fun¬ 
nit i Nällraby sockens prestträdgård. 
Andra gruppen: Foderflikarne hvilludna; kronbladen 
bredt-äggrunda med lång klo; blomskaften tätt håriga; 
