172 
Denna form skiljer sig från föregående med 
vippans taggar, som der äro många, stora, breda, 
starka och betydligt krökta; men hos denna få, 
mycket smärre och nedböjdt raka, samt genom 
bärigheten på bladens undersida. Från följande 
skiljer den sig medelst de läder-artadt tjocka, 
under hvitludna bladen och genom den större 
taggigheten på blombärande grenarne. 
Växer flereslades t. ex. på bergen emellan 
Agdatorp och Skillinge, i skogen nära Clasine- 
torp etc. 
Är säkerligen samma form som omnämnes i 
Bot. Not. 1854, p. 7, af Herr Lindeberg. 
y. corylifolius (= R. corylifolius Sm.): vippa vanli¬ 
gen som föregående med flera något starka ned¬ 
böjda taggar; småbladen breda, rundadt-dubbel- 
sågade, tunna, under gröna, uddbladet stort, run- 
dadt med hjertlik bas. 
Växer vid bergsrötter, på torrare mark i sko¬ 
gar o. s. v. 
é. pruinosus (= R. pruinosus Arrh.): stammen van¬ 
ligen trind och, oftare än hos de tre föregå¬ 
ende formerna, daggblå; den nästan enkla vip¬ 
pans taggar såsom hos y. 
s. nemorosus (= R. nemorosus Hayne): vippa nä¬ 
stan enkel, qvastlik, med få, fina, syllika, raka 
taggar; småbladen rhombiskt äggrunda, flikadt 
hvass-sågade. 
b. tomentosus: bladen under hvitludna. 
c. ferox : blad- och blomskaften tätt taggiga. 
d. mitis: taggarne få och spridda. 
Växer på fuktiga ställen i skogar. 
Anmärkning ar. 
Ånm. 1 . Ofvanstående diagnoser äro i åtskilligt olika 
andra författares. Jag vill blott fästa uppmärksamheten 
vid den i sista editionen af Hartmans Flora. 
Först vill jag dock här en gång för alla anmärka, 
att jag anför huru jag funnit den eller den saken, alt jag 
