26 
М. Я Н П ІИ Е в с к I й. 
образцовъ изъ этого же пункта имѣются экземпляры съ сравнительно грубою ребри¬ 
стостью, какъ бы связывающіе этотъ видъ съ Ргоіі ЕіІеІЬигдепзк Р 1і і 11. (см. таб. II, ф. 7). 
Это лишній разъ подчеркиваетъ обіцность группы Рші. дідапіенз, къ которой относятся 
У 
кромѣ послѣдней формы, Рг. ЕІеІЬнгдепзіз Р 1і і 11., Рг. йГСо у, ІиНззтиз 8ом'. 
и Рг. Ііетізрііаегіснз 8о\ѵ. 
9. Рго(ІасіііЗ тахтшз М’Соу. 
Таб. V, ф. 5 (V), 21. 
1844. ЬеіЛаепа тахіта М’С о у. 8упоі)аІ8 оГ Іію сЬагасІеі'з оГ іЬе СагЬопіТ Ыгаекіопе Гокаііз оі Ігсіапб, 
р1. XIX, Гі§. 12. 
1858—1863. РгоЛисШз дідаиіст Магі., 'ілѵ. тахітиа І)аѵі(І8 0 п. Бгііібіі сагЬопіГегоив Вгасіііороііа. 
1878. Рго'іисіѵз ді.даніели Гомановскііі (рагй). Матеріа.іы для геол. Ту])кестана, ст]). 143, таб. ХМИ, ф. 5. 
ІІХК). РгоЛисЬиа дідапісыв .Я іі и ііі е в с к і й (рагз). Фауна шартымскаго п.звестияка, ст]). 114 (і)аг8). 
1910. Ргосігісіиз кетіырЫегісиы Я іі н ві е в с к і н (поп 8 о \ѵ.). Пижпс-камеипоуг. и.эвестііяіп> около Хабарнаіо, 
стр. 44, таб. III, ф. 16, 17; таб. V, ф. 7 и таб. VII, ф. 7, 8, 10. 
1912. ІХойисІиз сі. тахітиз (М’С оу) Г. а г \ѵ о о (1. Оп ІІіе Іоѵег сагЬопіГегоиз зиссевзіои іп Іііе погНі-ѵрзі оГ 
Еп^іапб. ^иа^•1. Лоигпаі, ѵоі. 58, р. 570, р1. ІЛ, Іі§. 8. 
Изучая крупны.м, ііредставніелей Ргобисіиз изъ ура.іьскаго пияшяго карбона, 
принадлежащихъ къ группѣ Ргой. дідапіеиз^ я могъ замѣтить, что тамъ не имѣется 
типичныхъ представителей этого вида, отличающихся грубыми продольными складками, 
но имѣются формы, лишенныя послѣднихъ. Это дало мнѣ основаніе выдѣлять такія 
формы изъ состава формъ, принадлежащихъ къ Рг. дьдапіеаз. Для такихъ формъ я 
позволилъ себѣ предложить названіе введенное впервые С о вер б и. Но, 
какъ показываютъ новѣйшія работы англійскихъ авторовъ, описывающихъ фауну 
различныхъ зонъ англійскаго карбона, это не совсѣмъ правильно. РгоР Л- 
въ объемѣ, данномъ С о вер би, пріуроченъ болѣе низкимъ горизонтамъ нижняго кар¬ 
бона, чѣмъ Рші. дідапіеиз. Вмѣстѣ съ тѣмъ Ргой. кетізркаегісиз отличается рядомъ при¬ 
знаковъ, которые исключаютъ возмояшость отожествлять съ нимъ уральскія, а также и 
ферганскія формы, отличающіяся отъ Ргой. дідапіеиз лишь отсутствіемъ грубыхъ скла¬ 
докъ. Такъ, Ѵаи^ЬапД указываетъ, чтоУ Ѵ. отличается (пъ Ргой. дідап¬ 
іеиз меньшими размѣрами, тѣмъ, что ушки не выдаются за края раковины, большей 
правильностью и отчетливостью реберъ и увеличеніемъ ихъ числа путемъ ясной ин- 
теркаляціп —черезъ опредѣленные концентрическіе промежутки. Тотъ же авторъ ука¬ 
зываетъ, что типичный Ргой. Ііетізрішегісиз изобилуетъ только въ верхахъ 8,, и въ І)^, 
тогда какъ Ргой. дідапіеиз сравнительно рѣдокъ въ низахъ, піахітііш достигаетъ въ 
верхахъ 8^ и низахъ а въ 1)^, представленъ различными мутаціями. 
Бъ другой работѣ -) тотъ же авторъ указываетъ, что Ргой. кетіз'рішегісиз пріуро¬ 
ченъ слоямъ, .лежащимъ между турнейскимъ и впзейскимъ ярусами (именно горизонту 8) 
') V а ц 6 Ь а п. Оп Оіе раіаеопі. 8ечиепсе ііі Іііе Бгіыіоі Лгеа. ^иа^^. Лоигпаі, ѵоі. 61, р. 291. 
V а и 5 І 1 а п. Соггеіаііоп оі Віііапііап апб Аѵоиіап. ^иа^•<;. Доіігпаі, ѵоі. 71, 1915. 
