Матеріалы къ изученію нижнекаменноугольной фауны Ферганы. 
29 
II. Группа Рго(ІисІи8 зігіаіт Р і з с 1і е г. 
1 2. Ргоііисіин ьігіаіиы Р і 8 с 1і с г. 
Таб. I, ф. 8; таб. VI, ф. 8. 
1830—1837. Муіііиз зЬгіаіиз ГізсЬег (1 е \Ѵ а 1 с1 Ь е і ш. Огусіо^г. (Іи р:оиѵРгпепі. бе Мозсои. р. 181, 
р1. 10, 4. 
1845. Ргойисіиз зігіаіиз Ѵегпеиіі. Гаіёопі;. бе Іа Киззіе, р. 254, ])1. XVI, Іа^ 1Ь (см. силон.). 
1847. РгоЛшІиз з(гІаІиз Коліпск. Моло^'г. бн §гепге Ргобисіпз, р. 30, р1. 1, Іід. Іа, Ь, с, б (см, синоп.). 
18С1. РгоЛисІиз зігіаіиз I) а ѵ і б з о п. Вгііізіі сагЬопіІеголз ВгасЬіороба, р. 139, р1. XXXIV, Гі^з. 1—5. 
1878. Ргойисіиз зігіаіиз Р о м а н о и с к і и. Матер, для геологіи Туркестана, стр. і4о, табл. XVIII, ф. Іа, Ь; ф. 4 (ѵаг.). 
1ЭѴ8. Ргоііисі из зігіаіиз ОгоеЬег (рагз). ТІеЬег біе Р’аішоо без ІІпІегсагЬоп-Тгап.Зйге8зіопзтееге8 без 
гепігаіеп Туапзсііап еіс, ]>. 232, ТаГ. XXVI, Рі^. 6, 7а—с; ТаГ XXX, Рі^. 1. 
1910. РгоЛисІиз зігіаіиз Я нише вс кій. ІІнжне-каменлоуголыіий известнякъ около Хабарпаго, ст]). 43, 
таб. IV, ф. 2—0. 
1012. РгоЛисІиз зігіаіиз М а п з и у. Еіпбе йёо10|?ічие би Ііш-пап огіеШаІ, Раіёоніоіойіе, Мёт. би зегѵ. дёоі. 
бе РІпбосЛііпе, р. 88, р1. XVI, 8а—е. 
1013. РгоЛисІиз зігіаіиз Кгепкеі. Рашіеп аиз бет ПнІег-КагЬоп б. з. ипб. бзі. Т^аи-8сЬап, р. 28, 34. 
Этотъ ПИДЪ имѣетъ самое широкое распространеніе среди нижняго карбона 
Ферганской области. Ріго характерныя особенности настолько рѣзки, что нѣтъ необ¬ 
ходимости на нихъ останавливаться. Какъ извѣстно, этотъ видъ является характер¬ 
нымъ для ншкияго карбона и въ этомъ отношеніи онъ оказываетъ неоцѣнимую 
услугу, давая возможность опредѣлять стратиграфическое положеніе каменноугольныхъ 
отложеній, встрѣченныхъ въ огромномъ числѣ пунктовъ Ферганской области. Необхо¬ 
димо только замѣтить, что рядомъ съ типичными экземплярами попадаются иногда 
уклоняющіеся, уродливаго вида. Таковъ, напримѣръ, одинъ экземпляръ, найденный 
Д. И. Мушкетовымъ въ пунктѣ 592 (см- таб. VI, ф. 8). Онъ неправильно изо¬ 
гнутъ и вздутъ въ области макушки, почему имѣетъ горбатый видъ. Онъ отмѣченъ 
мной, какъ ѵаг. Измѣнчивый внѣшній видъ этой формы Томасомъ ’) совершенно 
справедливо ставился въ связь съ колоніальнымъ образомъ жизни, какой вела эта 
форма, напоминая въ этомъ отношеніи устрицъ ^). 
Этотъ видъ въ районѣ В. II. Вебера встрѣченъ въ слѣдующихъ пунктахъ: 
271, 279 (сі.), 310с, 321=2010 (много), 326 (много), 343Ь, 371 ( = 2610), 440 
(много), 446, 448 (сГ), 810 (много), ЮООа (сГ.), 1063, 1006 (сі.), 1092, 1184, 
1276а, 1285 (с1.), 1322, 1490 (много), 1520 (с1'.), 1880, 1887, 1914 (?), 19091 (?), 
2013, 2177к (сГ.), 2342 (Ь), 2517, 2585, 2080, 2(587, 2747 (послѣдніе 2 пункта 
сбора II р е о б р а ж е н с к а г о). 
Въ районѣ Д. II. Мушкетона данный видъ встрѣченъ въ пунктахъ: 42,311 
(с1.), 313, 314, 318, 320, 322, 325, 338 (сі.) 509, 515, 592, 594, 008 (сі.), 021, 
028, 029, 087, 717. 
‘) Т 1і о т а 8. Вгііізіі сагЬопіІегопз І’гобпсіі, р. 239. 
’) Это ніюлііѣ подтверждается тѣмъ, что Рг. зігіаіиз часто встрѣчается массами, образуя какъ би банки. 
Такіе случаи маѣ самому приходилось наблицать на Урмѣ въ пижне-каменноугольнихъ отложеніяхъ. 
