38 
М. Я Н и Ш Е в с к I й. 
толстыми ребрами и, повпдимому, болѣе рѣзко выраженными концентрическими склад¬ 
ками на висцеральной части раковины. 
Кромѣ того, не видно указываемыхъ Ѳ. Н. Черн ы ін е в ы м ъ морщинистыхъ 
знаковъ возрастанія на висцеральной части. 
Такъ какъ имѣется одинъ лишь отпечатокъ, нельзя описать эту форму болѣе 
подробно. 
Найдена эта форма Д. И. Му шкотовымъ въ пунктѣ 325. 
ѴИ. Груіша Гго(Іисіи8 Ііитегозиз 8 о\ѵсі’Ьу. 
21 , 22. Ргосіисіиз Ііитегозиз 8о\ѵегІ)у { = РгосІ. зиЫаеѵіз Копіпск). 
Таб. III, ф. 1, 2, За п Ь, 4, 5а, Ь, с. 
1822. Рі'ойисіт китѵтзиз 8 о е г Ь у. Міпег. Соіѵ Ьоіо^у, р1. 322. 
1843. РгоЛтЬт зиЫпеѵіз Копіпск. Цезсгірііоп (іез апіш. Іоззііез сіи Іегг. сагЬопіС. сіе Веі^., р. 157. 
р1. 10, Іа—е. 
1346. РгойисЬиз зиЫасѵіз Кеузегііпд. ГсІзсЬога-ЦапсІ, 3. 207, р1. \', 3, За. 
1847. Ргойисіиз К о п і п с к. М* подгаріііе (іи §епге І’госіисіиз, р. 75, р1. VII, Іі^. Іа, Ь, с, (і, е, і. 
1861. РгоИнсІиз зиЫ іесіз Ііаѵісізоп. Іігііізіі сагЬопіІесопз Вгасіііороііа, р. 177, р1. XXXI, Іі^^з. 1, 2; 
р1. XXXII, 1 (?), р1. Ы, Лд. 1, 2. 
1861. РгоЛисІиз Лмтегозмз В а ѵ і сі з о п. ІЬісіет, р. 147, р1. ХХХЛ'І, Л^з. 1, 2. 
1380. РгоЛисЬиз кчтегозиз Ваѵісізоп. 8ирр1ѳтеп(; Іо іЬе ВгіЛзЬ сагЬопіГегопз ВгасЬіоросІа, р. 306, 
р1. XXXVI, Лр. 2. 
1880. РгоЛасІиз зиЫаеѵіз Г г е с Ь. І)іе ЗіеіпкоііІспГогтаЛоп, р. 309. 
1830. РгоЛасіиз Нитеготз Е с с 1 е з. Оп зоте зресітепз зЬоигіп^ Ліе ісіепЛіу оГ Гг. ііитегозиз (8 о \ѵ.) ѵіЛі 
Рг,)(і. зиЫаеѵіз (Фе К о п.). Тгапз. ЫапсЬ. Леоі. 8ог., ѵоі. IX, № 3. Ыапсііезіег, р. 1—2, 
1915. Рпхіигіиз зиЫаеѵіз V а и Ь а п. СоггеіаЛоп оГ ВіпапЛап апсі Атопіап. ^иа^1. -ІоигпаІ, ѵоі. ЕХХІ, 
р. 47, р]. VII, Л^. 8. 
Въ матеріалѣ, достав.тенномъ изъ Ферганской области г.тавнымъ образомъ 
Д. В. Нал ИВКИНЫМЪ и въ небольшомъ ко./іичествѣ В. Н. Веберомъ, имѣется 
довольно много представителей этого сравнительно рѣдкаго, по важнаго вида. 
Первоначально этотъ видъ былъ установленъ Соверби лишь по ядрамъ, 
образцы же со створками позже были описаны Конникомъ подъ названіемъ Рг. 
зиЫаеѵіз. Позже и Давидсонъ признавалъ за этими названіями значеніе самостоя¬ 
тельныхъ видовъ. Лишь въ 1880 ему удалось, на основаніи образцовъ, доставленныхъ 
ему Е с с 1 е 8 изъ Со1(1еп ѣоіѵ въ Стаффордпіейрѣ, доказать, что Рг. Ііитегозиз синонимъ 
Рг. зиЫаеѵіз, т. к. первый представляетъ ядро второго. Въ виду того, что названіе 
Ііитегозиз было введено Соверби гораздо раньше названія К он инка, оно въ силу 
пріоритета должно сохраниться, второе же названіе доллшо отпасть. Это необходимо 
подчеркнуть, т. к. названіе Ргоіі. зиЫасѵіз успѣло пріобрѣсть гораздо больпіее признаніе 
въ палеонтологической литературѣ, чѣмъ названіе Рг. Ііитегозиз. 
Какъ указываютъ Кон инкъ и Давидсонъ, этотъ видъ ('первоначально 
называвшійся Рг, «аШегізД отличается отъ сходнаго съ нимъ вида Рг. фсаИНз болѣе 
крупными размѣрами, болѣе вытянутой формой и болѣе правильно вздутой брюшной 
