622 
В. Д. Л А СКА РЕВЪ. 
я 
(=1 
85 
Р. 
О 
О 
я 
"Л 
й 
Списокъ туроно-сенопскнхъ 
видовъ. 
Волковые № 7. 
Г-Н 
сб [ 
Я 
РО 
221 
а 
о. 
о 
м 1 
Ст. Тиражъ № 19. 
Подвысокое № 33. 
Кременецъ-Цеце- 
невка № 45+303, 
Бѣло городка Л" Ю7|| 
Ледуховъ № 79. 
ОІ 
о 
г— < 
сЗ 
СП 
Ч 
а; 
Ст. Мильскъ № 166 
Ровно № 170. 
Вишневецъ № 1Н7.[ 
Барсуки Лг 190. 
об 
Г"Н 
% 
О 
н 
«і 
Оі 1 
<М ! 
іО) 
сЗ 
Й 
РЭ 
а> 
& 
сЗ 
зэ 
Рч 
сЗ 
Й 
§ 
3 
а 
а 
о 
я 
с 
>-» 
а 
Янковцы № 232. 
с-Н 
И 
О 
с 
-е 
о 
о> 
Н 
00 
ю 
<м 
% 
сЗ 
ш 
В 
о 
1 
37 
Сісіагіз зсерИ/ега Мапі. 
+ 
—А 
38 
АпапсЫіез оѵаіа Ьат. 
— 
— 
— 
— 
— 
— 
— 
— 
— 
4 
— 
— 
— 
— 
— 
— 
1 39 
Місгазіег зр. 
— 
— 
— 
— 
_ 
— 
— 
— 
4- 
— 
— 
— 
— 
— 
— 
— 
1 40 
Місгазіег сот іезіисііпагіит Ооісіі. 
— 
— 
— 
— 
+ 
— 
— 
— 
— 
— 
— 
— 
— 
— 
— 
— 
— 
— 
41 
Сурігозота пгіМиІит Еісіі. 
— 
— 
— 
4- 
— 
— 
— 
— 
— 
— 
— 
— 
— 
— 
— 
— 
42 
Пластинки морскихъ ежей.... 
43 
Членики стеблей морскихъ лилій. 
— 
— 
— 
4“ 
— 
— 
— 
— 
- 
4 
— 
— 
— 
— 
— 
— 
— 
44 
Зіеііазіег зр. 
— 
4- 
45 
8егриіа атриііасаеа 8о\ѵ. 
— 
— 
— 
4- 
+ 
4- 
— 
— 
— 
— 
— 
— 
— 
— 
— 
— 
— 
46 
Зегриіа догсііаііз 8с1і1. . 
4- 
- 
47 
8егри1а тасгориз 8о\ѵ . 
- 
48 
Ѵепігісиіііез зр . 
— 
— 
— 
— 
— 
— 
— 
— 
— 
— 
І_ 
— 
— 
4 
+ 
— 
— 
49 
Ѵепігісиіііез гайіаіиз Мапі. . 
— 
.— 
— 
4" 
— 
— 
; — 
— 
— 
— 
— 
— 
— 
_ 
— 
50 
Ѵепігісиіііез зиЪгасІшіиз 8іпг.. 
51 
ПосозсурЫа зр . 
— 
— 
— 
— 
4- 
— 
— 
— 
— 
— 
— 
— 
— 
— 
— 
— 
— 
52 
МаеапсІгоріусЫит зр. 
4- 
_ 
Кромѣ того, въ мѣлу Ст. Мильска, Ровно и Кременца Г. А. Радкевичъ обна¬ 
ружилъ нѣсколько видовъ фораминиферъ и остракодъ (№ 208, стр. 15). 
Перечисленные остатки организмовъ принадлежатъ, сравнительно, къ мало харак¬ 
тернымъ видамъ для опредѣленія возраста заключающихъ ихъ породъ. Они могутъ 
свидѣтельствовать, однако, о томъ, какъ это отмѣтилъ Г. А. Радкевичъ (208, 
стр. 15—16), что въ южной части Волынской губерніи преобладаютъ отложенія ту- 
ронскаго и при томъ верх не-туронскаго яруса. Сепонскія (нижне-сенонскія) отло¬ 
женія сохранились здѣсь, вѣроятно, лишь участками и, быть можетъ, преимущественно, 
въ болѣе сѣверныхъ и восточныхъ частяхъ площади распространенія туроно-сенон- 
скихъ породъ изучаемой области. Какъ уже приведено (1 часть § 9), Г. А. Радке¬ 
вичъ показалъ, что въ сѣверной Волыни (въ сторону N^0 появляются и верхне-се- 
нонскія отложенія. 
Разграниченіе ярусовъ въ отдѣльныхъ выходахъ не представляется возможнымъ, 
вслѣдствіе сходства петрографическаго ихъ состава и бѣдности ихъ окаменѣлостями. 
Г. А. Радкевичъ говоритъ, что „на основаніи имѣющихся у меня данныхъ можно 
