668 
В. Д. Л А СКА РЕВЪ. 
Погйт., С. Візскегіапит І)бп§., С . рзеи Іо/ізскегістит 8 і п 2 ., С. раругасеит ѵаг. іѵііаіа 
8 іп 2 ., С. Вопдіпдкі ЕізсЬ., С. Шіопі <3’0гЪ., Мойіоіа ѵоШупіса Еісіі., М. тагдіпаіа 
Еісіі., М. Вепузіапа й’ОгЪ., Вопах ІісШиз Еісіі., В. Ноѵпезі 8 іп 2 , В. поѵогоззісиз 
8 ІП 2 ., Тарез дгедагіа РаПзсІі , Т. Ѵііаііапа сГОгЪ., Суікегеа 8 р., Теіііпа 8 р., ТигЪо 
Опшііизі сГОгЪ., Тгоскиз росМісиз Т)иЬ., Т. УѴогопгот (РОгЪ., Т. СоЫіегіапиз сѴ О г Ъ., 
Т. Радеапиз сГОгЪ., Т. апсерз Еісіі., Т. рісіиз Еісіі., Т. тагдгпаіиз Еісіі., Т. раріііа 
Еісіі., Т. Еепеопіапиз (ГОгЪ. Т. Воііапііапиз сГОгЪ., Т. іиггісиіоііез 8 ііі 2 ., Т. зиЬ- 
ВІаіпѵІІІеі 8 ііі 2 ., Т. апдиіаіі^огтіз 8 І 112 ., Т. зиЬапдиІаіиз 8 іпг., Виссіпит Іиріісаіит 
8 о\ѵ., В. сіиріісаіит-ѴетеиіЫ 8 ііі 2 ., В. Ѵегпеиііі (І’ОгЬ., РказіапеЛа ЬеззагаЫса сГОгЪ., 
Рк. Ыскіпеѵі сГОгЪ., Рк. Шитауегі 8 іпе., Астаеа сотргеззіизсиіа Еісіі., А. Веиззі 
8 ііі 2 ., ВиІІа Ваіопкаігеапа Ваз!., В. ігипсаіа Ай., НуІгоЫа Ргаисп^еШі М. Ноги., 
Неігх 8 р., Віііогіпа зр., ВрігогЫз кеІісг{огтіз Еісіі., ВсЫгорогеІІа ѵагіаЫІіз Из.. Віаз- 
іорога соггидаіа К 8 ., ШіЬесиЛагіа поѵогоззіса Кагг. сі 8 ііі 2 ., /огатіпфга. 
Наилучшими мѣстами для сбора окаменелостей являются: Тесовъ и Хрѣновъ № 404, 
Симоново № 406, Бочанида № 407, Шепетовка № 288, Коськовъ—Грицевъ—Кар- 
пиловка № 486—488, Воронковцы № 429, Сусловцы № 762, Новый Константиновъ 
№ 765, Головчинцы № 830, Браиловъ № 839 и др. 
III. Пліоценъ (іХ 2 ?). 
Къ пліоцену мною отнесены тѣ отложенія изучаемой области, которыя Н. П. 
Барботъ-де-Марпи (107) призналъ за принадлежащія къ своему балтскому ярусу, 
а также другія образованія, болѣе или менѣе сходныя съ первыми. 
Выходы этихъ породъ можно соединить въ четыре группы: 
1 . Отложенія по волочиской вѣтви юго-западныхъ ж. д., отнесенныя къ балт¬ 
скому ярусу его авторомъ. Сюда принадлежатъ а) пестрыя глины (желтоватыя, зеленыя, 
бурыя, бѣловатыя) и отчасти пески м. Межирова (№ 826), описывая которыя Н. П. • 
Барботъ-де-Марни (№ 107, стр. 24—25) указываетъ на большое сходство ихъ съ 
пестрыми глинами Кіева, и Ь) зеленоватыя глины въ оползающей выемкѣ у с. Коры- 
чинцевъ (№ 754, см. также 107, стр. 26). По сходству и пространственной близости 
съ этими породами къ этой же группѣ мною отнесены пестрыя глины и пески вер¬ 
ховьевъ р. Згара № 786, р. Ровца № 812, р. Волка № 752 и р. Збруча № 868 . 
Очень возможно, что по крайней мѣрѣ часть этихъ образованій принадлежитъ къ 
верхнимъ горизонтамъ средне-сарматской песчано-глинистой свиты, которая въ этой 
области имѣетъ въ верху разнаго состава глины; пестрота послѣднихъ увеличивается 
еще метаморфическими процессами, особенно значительно проявляющимися въ тѣхъ 
случаяхъ, когда глины слабо защищены покровомъ изъ другихъ слоевъ. 
2 . Пески въ верховьяхъ р. Ю. Буга и Случа (м. Купель № 723) отнесены мною 
къ балтскимъ образованіямъ лишь подъ сомнѣніемъ; быть можетъ, они принадлежатъ 
