32 
1 
Alia. 
Catham. 
. 
Charles. j 
Indefatigable. 
Albemarle. 
James. 
1 
2 
1 
2 
3 
1 
2 | 
3 
1 
2 
3 
1 
2 
3 
1 
2 
3 
Malvacea; . 
9 
4 
5 
3 
7 
4 
1 
1 
1 
_ 
3 
1 
Byllneriacete . 
i 
1 
i 
1 
— 
i 
1 
— 
1 
1 
1 
i 
— 
1 
1 
— 
Aurantiacece . 
1 
i 
Sapindacem . 
> 
i 
— 
— 
i 
— 
— 
1 
— 
— 
1 
— 
— 
1 
— 
— 
Polygalem . 
4 
4 
2 
2 
1 
2 
2 
— 
1 
1 
1 
1 
i 
— 
— 
— 
— 
Celastrinea; . 
1 
1 
i 
1 
— 
i 
1 
Rhamnete . 
1 
1 
i 
1 
— 
— 
— 
— 
— 
— 
— 
1 
i 
— 
— 
— 
— 
Euphorbiacece . 
20 
22 
12 
11 
7 
12 
7 
4 
2 
1 
— 
fl 
8 
4 
6 
4 
1 
Spondiacem . 
1 
i 
— 
— 
— 
1 
1 
— 
— 
— 
— 
1 
1 
— 
— 
— 
— 
Ochnacece . 
1 
i 
i 
1 
i 
- 
Zanlhoxylece . 
2 
1 
1 
Zygophylleat . 
3 
2 
2 
2 
— 
2 
2 
— 
1 
— 
— 
1 
— 
— 
1 
— 
— 
Oxalidece . 
3 
1 
i 
i 
i 
2 
Combretacccc . 
1 
— 
i 
— 
1 
Rhizopliorew . 
J 
— 
i 
1 — 
- 
Myrlaccw . 
1 
1 
1 
1 
1 
Papilionacece . 
23 
7 
14 
4 
2 
13 
3 
3 
1 
— 
5 
1 
— 
4 
3 
2 
Mimosem. . 
7 
— 
1 3 
— 
— 
1 5 
— 
— 
— 
— 
— 
i 
— 
— 
2 
— 
— 
Vicl denna förteckning bör observeras: 
1) Att för de 3:ne Haplopappus lanatus Hook., Scalesia atractyloicles Arv. och Hemi- 
zonia squalida Hook., intet specielt växtställe på Galapagos-öarne är nppgifvet, blott i 
allmänhet, att de äro för dem egendomliga. 
2) Att följande äro till arten obestämda: 
Setarise sp. 1 från Albemarle. 
Rubiae sp. 1 fr. Charles. 
Tetramerii sp. 1 fr. James. 
Clerodendri sp. 2 fr. Charles. 
Ipomaeae sp. 1 fr. Indefatigable. 
Scrophularinearum sp. fr. James. 
Cerei sp. från alla öarne. 
Euphorbiae sp. fr. Chatam. 
» » » Charles. 
Aeaciae sp. fr. Chatam o. Charles. 
» » » Charles. 
Samt några audra ännu mera svårbestämda. 
Man finner då af förestående tabell, att hela antalet af från Galapagos-öarne nu med 
säkerhet kända växter uppgår till 383 arter. Häraf äro: 
Crvptogamer . . . 51, d. ä. mera än ^ af phanerogamerua; 
Monokotyledoner 47, — g af Dikotyledonerna eller | af hela vegetationen: 
Dikötyledoner . 285, — vid pass g af phanerogamerua; 
samt att af dessa 332 phanerogamer 154 äro gemensamma med andra länder och 178 
hittils endast kända att förekomma på denna märkvärdiga ögrupp. Se vi vidare på för¬ 
hållandet mellan dessa egendomliga eller med Amerika hufvudsakligen gemensamma väx¬ 
ter, så visar det sig, att af de 47 Monokotyledonerna äro 22 egna och den andra hälften 
med andra länder gemensamma arter, samt att ungefär samma proportion ock herrskar 
bland Dikotyledonerna, der af 285 växter 156 äro för Galapagerna egendomliga. 
Beträffande de särskilta öarnes phanerogama vegetation tydliggöres den af följande 
tabell: 
