21 
c. Dessa växters fördelning i grupper. 
Huru dessa växt-arter, som äro i arkipelagen eller på dess särskilta öar antingen rent 
inhemska, eller med andra länder gemensamma, fördelas inom de vigtigare växtfamiljerna , 
skall jag nu söka i korthet närmare framställa. 
De familjer, hvilka genom sitt art-antal visa sig såsom de i Galapagos-öarnes flora 
mest framstående, äro följande. 
Compositae utgöra här 40 arter, således något mera än 1 af hela den phanerogama 
vegetationen, d. ä. ungefär samma proportion, som man finner i jordens flesta länder med 
undantag kanske af vissa öar, såsom St. Helena, der deras antal är mycket öfvervägande, 
nemligen u, eller Sällskaps-öarne, der de tvärtom äro mycket underlägsna, nemligen blott A. 
Redan I. D. Ho ok er har anmärkt, att det näppeligen finnes något land, der Composita* 
äro så afvikande från de i närliggande länder förekommande, som på Galapagos-öarne. 
Af de 22 slägten, som här finnas, äro icke mindre än 5 alldeles egendomliga, och af de 
40 ayterna gäller detsamma om trefjerdedelar, eller 20. Af de återstående 11 arterna äro 
8 hemma i Nord-Amerika (Californien, Mexico, Antillerna), tvenne tillhöra Syd-Amerikas näs 
eller högländer, och blott en är mera egen för gamla verlden. Dels härigenom och dels 
deraf, att arterna af Lorentea, Scalesia och Macrcea, jemte dem af Chrysantliellum, Erigeron, 
Lecocarpus, Emelia och Jcegeria äro de mest utmärkande, synas de här varande Compo¬ 
sitae högligen erinra om den typ, livilken förekommer i Nord-Amerika, samt några likna 
ett par arter från Columbien och Chili. 15 af dessa arter äro buskartade, somliga nående 
en höjd af 8—10 alnar och nästan lika stor vidd, liknande smärre träd, 14 äro der- 
emot att anse som halfbuskar, och återstoden som verkliga örter. Men icke mindre egen¬ 
domlig är arternas fördelning på de särskilta öarne. Charles-ön, som eger 20 arter, har 
6 sig uteslutande tillhöriga och endast 14 med andra gemensamma; Chatham-ön har blott 
11 arter, hvaraf 2 egendomliga; Indefatigäble 4, men 3 egendomliga; Albemarle 8, alla 
rena Galapagos-växter, och James-ön 6 arter, hvaraf 4 egna. 
Papilionaceae och Mimosese äro de till art-antalet dernäst rikaste, bestående 
nemligen af 30 arter, således fullt fr» af phanerogamerna. Då dessa växter, som bekant 
är, liafva särdeles väl bevarade, nästan alltid hvitelösa frön, så kunna de hithörande ar¬ 
terna lätt föras till långt afiägsna länder och äga således i allmänhet en synnerligen vid¬ 
sträckt geografisk utbredning. Vi finna derföre här inga egendomliga genera, och af de 
30 arterna tillhöra blott 7 särskilt dessa öar. Af de öfriga förekomma 12 tillika i Syd- 
Amerika, 4 i Nord-Amerika och Vestindien, 5 äro spridda öfver nästan alla tropiska län¬ 
der och 2 tillkomma från Oceaniens öar. Afven på de särskilta öarne finner man denna 
gemensamhet af arter öfvervägande. Charles-ön har 13 Leguminosm, deraf 10 gemen¬ 
samma med de närliggande; Chatham 17 samt 15 gemensamma; på Indefatigable är 1 
funnen, på Albemarle 6 och på James G. 
Gra mineae innefatta 32 arter, d. v. s. mera än fö af den phanerogama vegetationen, 
således ett medeltal mellan förhållandet på de tropiska kontinenterna, der gräsen antagas 
utgöra A, och på Oceaniens flesta öar, der de uppgå till « af hela floran. Af dessa 32 är 
nästan hälften, eller 15 arter, för ögruppen helt egendomlig. Häribiand äro tvenne släg¬ 
ten, af hvilka det ena ( Amphochceia ) närmar sig Setaria och Pennisetum och det andra 
