18 
b. Med andra Sänder gemensamma växter. 
I den förtjenstfulla framställning af Galapagos-öarnes vegetation, som D:r J. D. Hooker 
lemnat i XX vol. af Transactions of the Linnean Society p. 235—262, hänförer han den¬ 
samma till tvenne något skiljda typer, en vestindisk och centro-amerikansk, samt en mexi¬ 
kansk och tempereradt amerikansk både i den norra och södra kontinenten. Den första 
af dessa typer skulle innefatta alla de med andra länder gemensamma eller till sin här¬ 
komst mera tvifvelaktiga växterna, och salecles antyda, att Galapagos-öarne fatt en del af 
sin vegetation från Vestindien och Panamanäset; den andra deremot skulle utgöra de för 
arkipelagen mera uteslutande egendomliga, hvilka således skulle anses beslägtade med 
växter, som förekomma i Kalifornien, Mexiko och de sydliga Förenta Staterna samt Co- 
lumbias högslätter och Chili, med ett ord i bergländer vester om Andeskedjan eller på 
dess utplattningar. 
Huruvida de för ögruppen egendomliga växterna verkligen på detta sätt med be¬ 
stämdhet låta hänföra sig till en tempereradt hög-amerikansk typ skall jag i det följande 
närmare söka utveckla. Att emecllertid de här förekommande, med andra länder gemen¬ 
samma växterna, väl öfvervägande, men dock ej så alldeles uteslutande, höra till den 
vestindiska eller centro-amerikanska typen skall jag fullständigare söka ådagalägga genom 
att framställa med hvilka länder de äro gemensamma. 
Yi finna da nemligen, att af dessa äfven utom Galapagos-öarne förekommande kon- 
tinental-växter, äro icke mindre än en tredjedel, eller inalles 63, gemensamma för både 
gamla och nya verlden. Några af dessa gå så långt i vester som till Cap Yerd-öarne, 
Yest-Afrika och Goda Hoppsudden; andra stadna vid Asiens fastland (Ostindien och Kina), 
eller dess öar (Java, Philippinerna etc.), medan vissa blott hafva en utbredning öfver Nya 
Holland eller andra af Oceaniens öar. Undantager man nemligen först följande kultur-växter 
eller kulturen följaktige arter, hvilka anträffas nästan allestädes i länderna mellan eller 
nära intill tropikerna: 
Cyperus esculentus. 
Phytolacca decandra. 
Poinciana pulcherrima. 
Cucurbita Melopepo. 
Cucumis Citrullus. 
Ricinus communis. 
Jatropha Manihot. 
Petroselinum sativum. 
Raphanus sativus. 
Sinapis arvensis. 
Capsicum annuum. 
Physalis angulata. 
Solanum nigrum. 
Sol. tuberosum. 
Lycopersicum esculentum. 
Citrus Aurantium. 
Carica Papaya. 
så återstå ändock följande 46, hvilka hafva sin utbredning 
såväl gamla som nya verlden: 
Paspalum conjugatum. 
Panicum fluitans. 
Oplisracuus colonus. 
Sporobolus indiciis. 
Sp. virginieus. 
Eleusine indica. 
Poa megastachya. 
P. pilosa. 
P. ciliaris. 
Setaria Rottleri. 
Cyperus rotundus. 
C. inflexus. 
Amarantus spinosus. 
Boerhavia erecta. 
B. panieulata. 
B. diffusa. 
Plumbago scandens. 
Ageratum conyzeides. 
Bidens leucantha. 
Spilan the-s Acmella. 
Scaevola Plumieri. 
Yerbena officiualis. 
Heliotropium curassa vicum. 
Heliophytum parviflorum. 
H. indicum. 
Ipomaea Pes Caprae. 
både åt vester och åt öster i 
Batatas pentaphylla. 
Convolvulus Soldanella. 
Solanum yerbascifolium. 
Capraria biflora. 
Scoparia dulcis 
Cissampelos Pareira. 
Senebiera pinnatifida 
Sida rhombifolia. 
S. tricuspidata. 
S. spinosa. 
Malaclira capitata. 
Paritium tiliaceum. 
Euphorbia pilulilera. 
