G alapagos- eller Sköldpaddsöarnc utgöra en liten arkipelag af 10 större och 8 smärre klipp¬ 
holmar*) belägna i Stilla hafvet alldeles å ömse sidor om sequatorn (ehuru de flesta och största 
ligga omedelbart söder derom), och mellan den 89:de och 92:dra long. vester fr. Greenw. Dessa 
öar erbjuda i flerfaldigt hänseende för naturforskaren ett högt och ovanligt intresse. Nå¬ 
gra urinvånare har man derstädes icke funnit, och med undantag af tvenne, eller på sätt 
och vis trenne, äro de ännu obebodda. Den befolkning, som tidtals här finnes, härrörer 
nemligen från den straffkoloni, hvilken man, ehuru med ringa framgång, för några tiotal 
af ar sedan här sökte grunda från republiken Ecuador, som eger dessa öar, och kan ej 
betraktas såsom varaktiga bebyggare af små länder, hvilka åtminstone ännu ej lämpligen 
egna sig för odling. Betydligare eller tätare inflyttningar, vare sig af djur eller menniskor, 
från Amerikas fasta land eller Polynesiens öar, mellan hvilka båda de äro belägne, hafva 
således ej uppblandande eller utplånande inverkat på de egendomliga drag vi ännu här 
återfinna i deras Fauna och Flora, och båda qvarstå derföre, med få och för det hela 
mindre betydande undantag, i sin första renhet, och visa en ursprunglighet, som knappast 
några andra hittills kända länder erbjuda. De dessa öar utmärkande geologiska förhål¬ 
landen, närvaron af ett stort antal arkipelagen helt uteslutande tillhöriga växter och djur, 
samt dessas märkvärdiga utbredning och fördelning öfver de särskilta små öarne, hafva 
dock i sednare åren allt mer och mer ådragit sig välförtjent uppmärksamhet, ehuru deras 
från verldshandelns stråkvägar så afskilda läge, deras ytterliga ofruktbarhet, deras torra 
klimat och ogästvänliga yttre allt för länge hindrat förvärfvandet af en närmare 
kännedom om dem. Sålunda är det ej längre sedan än 184G som man genom ett sär¬ 
skilt arbete först vunnit närmare kunskap om dessa öars vegetativa betydelse och för¬ 
hållanden. 
o 
Ar 1829 besöktes Galapagerna af hlugli Cuming, som derifrån hembragte ett yt¬ 
terst ringa antal växter. David Douglas och Dr Seoul er landstego under sin färd 
till Kalifornien på Jamesön, och Mr Macrae gjorde sednare ett besök på denna och på 
Albem arle-ön. Men den, som hittills hemfört det mesta och vigtigaste så väl från växt¬ 
som djurriket, var den berömde Geologen och Zoologen Charles Darwin, hvilken så¬ 
som naturforskare medföljde Kapten Fitzroy på Beagles stora jordomsegling, och som 
härstädes 1835 uppehöll sig åtskilliga veckor (från d. 15 September till d. 20 October). 
De af honom hemförda växtsamlingarne bearbetades sedermera af Dr J. D. Ho ok er, som 
') Dessa äro: 1 Albemarle, 2 Indefatigable, 3 Narborough, 4 James, 5 Chatham, 6 Charles eller Bloriana, 
7 Hood, 8 Bindloes, 9 Abingdon, 10 Barrington samt Domves, Duncan, Jervis, Brattle, Wenmaus, Culpep- 
per, G ross mans och Gardner-holmarne. De äro här uppräknade efter storleken. Albemarle och Chatham 
hafva en långdragen form med en utsträckt bergkedja i midten; de öfriga en kantigare eller rundare skapnad 
med mera fristående vulkaner. 
